РІШЕННЯ
Справа № 133/357/18
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого судді Слободяного О.Є.
із секретарем Медик Л.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Козятині цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судовому засіданні представник позивача паозовні вимоги підтримав повністю та підтвердив зазначені вище обставини.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, лише в частині стягнення з нього боргу по тілу кредиту, в решті вимог позов не визнав. Пояснив також, що він отримав виробничу травму та є інвалідом 2-ї групи, однак борг перед банком погашав вчасно. Також відповідач подав письмову заяву, в якій вимоги про стягнення тіла кредиту визнав, штраф не визнав, до вимог про стягнення пені просить застосувати строк позовної давності (а.с.55).
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.11.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає договір між ним та Банком. Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач зобовязаний був слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором(а.с.8-30).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що право зміни кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку , за власним рішенням і без попередньої згоди клієнта. Пунктом 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена комісія за несвоєчасне погашення заборгованості при виникненні прострочки, розміри якої визначаються тарифами. Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів при будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, у розмірі 500 гривень плюс 5 відсотків від суми заборгованості. (а.с.10-24).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
У даному випадку саме пеня (зазначено банком у позовній заяві як заборгованість за пенею та комісією), як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня(комісія) визначається як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 1029 грн. 37 коп. задоволенню не підлягають, що відповідає правовим позиціям ВСУ у справах № 6- 2003цс15, № 6-1926цс15.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором, на момент укладання кредитного договору процентна ставка встановлена була в розмірі 30 % річних, з 01.09.2014 року відсоткова ставка була підвищена банком до 34,8 % річних, а з 01.04.2015 року до 43,2 % річних.
За правилами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 651 ч. 1 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи норми ст. 651 та ст. 1056-1 ЦК України, положення договору щодо збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки на підставі п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг є нікчемними, в звязку з чим при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід враховувати діючу на момент укладення договору процентну ставку в розмірі 30 % річних.
З наданих банком розрахунків заборгованості вбачається наступне.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.05.2015, сума боргу відповідача станом на 31.05.2015 за тілом кредиту становить 3745.59 грн., несплачені проценти на поточну заборгованість становлять 105,09 грн., а всього сума боргу становить 4880,05 грн.(а.с.5). 3745.59 грн. + 105,09 грн. = 3850,68 грн. Однак позивач, всупереч математичному розрахунку, зазначає суму боргу як 4880,05 грн., що на 1029,37 грн. більше.
Сума нарахованих на прострочену заборгованість процентів, сума комісії та пені відсутня, зазначена банком як «0».
Процентна ставка, згідно з умовами договору, становить 30 % річних.
В той же час банком за період з 23.11.2011 по 31.05.2015 визначена сума боргу за кредитом в розмірі 4880.05 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.12.2017, сума боргу відповідача станом на 25.12.2017 за тілом кредиту становить 1155,59 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4888 грн. 36 коп.; заборгованість за пенею - 4543 грн.10 коп.; - штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн.; - штраф (процентна складова) в сумі 529 грн.37 коп.(а.с.6-7).
Із зазначеного розрахунку вбачається, що банк в суму заборгованості за наданим кредитом включив нараховані(несплачені) відсотки на поточну заборгованість, штрафи та пені.
Із зазначеного розрахунку вбачається також, що визначена банком відсоткова ставка змінюється декілька раз на місяць і визначена за період з 01.06.2015 по серпнь 2016 як «2.50», «2.90», «3.60» без зазначення одиниці виміру. За період з серпня 2016 року по 25.12.2017 відсоткова ставка визначена як «3.60» без зазначення одиниці виміру.
Із зазначеного розрахунку також вбачається, що відповідачем за період з 01.06.2015 по 25.12.2017 року було витрачено 2670.31 грн. кредитних коштів, в погашення боргу внесено 5363.24 грн., Різниця становить 2692,93 грн. Виходячи з розміру відсоткової ставки на залишок заборгованості за кредитом, розмір відсотків складає: 2670.31 х 30% = 801,1 грн. за рік. За повних 3 роки(2015 2017) розмір нарахованих відсотків на суму 2670.31 грн. становив би 2403.3 грн.
Відповідачем за період з 01.06.2015 по 25.12.2017 вненсено на 289.63 грн. більше, ніж він повинен був внести за повних три роки.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що заборгованість відповідачапо відсотках за користування кредитом становить 4888 грн. 36 коп.; заборгованість за пенею становить 4543 грн.10 коп., у задоволенні вказаних вимог слід відмовити.
Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту. суд приходить до висновку, що відповідач станом на 25.12.2017 р. має заборгованість за кредитом в сумі 1155 грн. 90 коп.
Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Керуючисьст.61 Конституції України, ст.ст.256,257,258,261.267, 526,530,536,546,549,551,1054 ЦК України, ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк:
- заборгованість за кредитом в сумі 1155 грн. 90 коп.;
- судові витрати в сумі 1762 грн.,
а всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк 2917.9 грн.( дві тисячі девятсот сімнадцять грн. 90 коп.).
В решті вимог відмовити.
Сторони мають можливість отримати інформацію по даному рішенню на веб-порталі за адресою kz.vn.court.gov.ua/.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 06.07.2018 року.
Суддя - підпис
Суддя
Дата документу 02.07.18