Справа № 141/258/18
Провадження № 22-ц/772/1051/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лисак О. І.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 рокуСправа № 141/258/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Зайцева А.Ю., Шемети Т.М., секретар - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, постановлену під головуванням судді Лисака О.І. у залі суду смт. Оратів (дата складення повного тексту невідома), за результатами розгляду подання старшого державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тимчука Вячеслава Петровича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, -

встановив:

В березні 2018 року старший державний виконавець Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тимчук В.П. звернувся до суду із вищевказаним поданням, у якому просив постановити ухвалу про примусове проникнення державному виконавцю на територію тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1., територія якої належить ОСОБА_3, для проведення державним виконавцем виконавчих дій, а саме опису та арешту рухомого майна, боржником якого є ПСП «Авангард».

Подання мотивоване тим, що на виконанні Оратівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ПСП «Авангард» на користь цивільних позивачів та держави сум коштів на загальну суму боргу 205078,00 грн.

За виконавчими документами боржником є - ПСП «Авангард» код.03733335, вул. Центральна, 1, с. Осична, Оратівський район.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що майно а саме: сільськогосподарська техніка, яка зареєстрована та належить боржнику ПСП «Авангард» знаходиться на території тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, територія якої належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

20.02.2018 та 06.03.2018 при проведені виконавчих дій державним виконавцем у присутності двох понятих встановлено, що за вказаною адресою дійсно знаходиться майно а саме: техніка яка належить боржнику ПСП «Авангард». Накласти арешт та описати вказану техніку державному виконавцю не вдалося через перешкоджання охоронцями тракторної бригади потрапити на територію про, що було складено відповідні акти.

Оскільки рішення суду боржником добровільно не виконується, а охоронцями тракторної бригади, чиняться перешкоди щодо опису сільськогосподарської техніки, та накладення арешту на вказане майно, державний виконавець звернувся до суду із даним поданням.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року подання задоволено. Надано дозвіл старшому державному виконавцю Оратівського районного відділу державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Вінницькій області Тимчуку В.П. на примусове проникнення на територію тракторної бригади, що розташована з адресою: с. Осична, вул. Молодіжна, 9 А, Оратівського району Вінницької області територія якої належить на праві приватної власності ОСОБА_3, для проведення державним виконавцем виконавчих дій а саме опису та арешту рухомого майна боржником якого є ПСП «Авангард» с. Осична Оратівського району Вінницької області.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та у задоволенні подання відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції невмотивована та ґрунтується на здогадках та припущеннях, так як докази у справі не вказують, що техніка боржника знаходиться на території, що належить апелянту, крім того, ухвала порушує право апелянта на недоторканість житла.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судами встановлено, що в провадженні державного виконавця перебуває зведене виконавче провадження по виконанню судових рішень:

- судовий наказ від 27.07.2016 по справі № 141/773/16-ц, виданий Оратівським районним судом Вінницької області;

- виконавчий лист від 02.08.2017 по справі №802/1008/17-а, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом;

- виконавчий лист від 07.12.2017 у справі №802/1707/17-а, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом;

- наказ від 27.12. 2017 року у справі № 902/876/17, виданий Господарським судом Вінницької області ;

Заявою представника ПСП «Авангард» ОСОБА_5 від 01.02.2018, останній повідомив, що коштів у ПСП «Авангард» немає, тому на даний момент підприємство не в змозі погасити заборгованість по заробітній платі та борг перед державними органами. Однак станом на 01.02.2018 за підприємством зареєстровано ряд технічних засобів (трактори та машина), які знаходяться в користуванні на приватній території, яка належить ОСОБА_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Оратівського району, Вінницької області.

Актом державного виконавця від 20.02.2018 встановлено, що при проведенні виконавчих дій по АДРЕСА_1 Оратівського району Вінницької області дійсно знаходиться тракторна бригада на території якої знаходиться майно боржника, що належить ПСП «Авангард». Накласти арешт та описати майно не вдалося через перешкоджання охоронцем доступу до даної території.

З акту державного виконавця від 06.03.2018 встановлено, що при проведенні виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 Оратівського району Вінницької області знаходиться тракторна бригада на території якої знаходиться майно боржника, що належить ПСП «Авангард». Накласти арешт та описати майно не вдалося через перешкоджання охоронцем у проведенні виконавчих дій.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 01.02.2018 №112535114 за номером запису про право власності від 03.04.2017 №19889389 ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі площею 1259,34 кв.м., а саме: майстерні поточного ремонту, А; прибудови, 1,а; прибудови 2,а; складу запчастин, Б; підсобного приміщення, Д, погріба, 1,д; будинку механізатора, Г; прибудови, 1,г; гаражу для автомашин, Е, прибудови, 1,е; вбиральні, Є; воріт, 1; хвіртки, 2; металевої огорожі, 3, що розташовані по АДРЕСА_1 Оратівського району Вінницької області.

Задовольняючи подання суд першої інстанції дійшов висновку, що подання державного виконавця обґрунтоване та підлягає задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступних міркувань.

Згідно зі статтею 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме - заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у даному випадку порушених прав фізичних осіб.

Згідно з ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 1, п. 13 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, що було зроблено державним виконавцем, відібравши пояснення у представників ПСП «Авангард».

Згідно з ч. ч. 2-5, 7 ст. 48 цього Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Зі змісту ст. 439 ЦПК України вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

У поданні про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність майна у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення.

Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Як вбачається із матеріалів справи боржнику відомо про існування рішення суду про стягнення з нього заборгованості по зарплаті, відрахуваннях до пенсійного фонду та сплаті судового збору, про відкриття виконавчого провадження та про заходи, які здійснюються виконавчою службою щодо виконання рішення суду, однак, в добровільному порядку рішення суду ним не виконується.

Так боржником надано заяву про стягнення заборгованості за рахунок реалізації належного йому майна. Надано відомості щодо місцезнаходження майна. Ці відомості співпадають з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Апелянт стверджує, що вказані судом докази не вказують на те, чи взагалі така техніка, що може належать боржнику розташована, яка саме техніка та у якому приміщенні чи на території перебувають, а висновки суду базуються на припущеннях.

Однак колегія суддів вважає такі твердження не змістовними та не обґрунтованими, так як державний виконавець, не потрапивши на територію тракторної бригади, не може в своєму поданні(а суд у своєму рішенні) вказати те, про що зазначає апелянт: наявність техніки про яку йде мова у заяві представника ПСП « Авангард» про її кількість та характеристики у тому числі у якому приміщенні вона знаходиться ( і чи є вона взагалі у приміщенні).

Державний виконавець зобов'язаний встановити наявність майна боржника, описати його та вчинити з ним дії, які необхідні в конкретному випадку, в тому числі щодо його опису, арешту та реалізацію.

При цьому колегія суддів не вбачає порушення права ОСОБА_3 на недоторканість житла з наступних мотивів.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.(ч.1 ст. 29 ЦК України).

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно з ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, термін « житло» в тлумаченні Європейського суду з прав людини означає насамперед місце, де особа є «вдома».

В свою чергу апелянт не довів, що нерухоме майно, яке вказане у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, використовується ним для проживання.

Крім того, намагання державного виконавця потрапити на територію на якій розташовані об'єкти нерухомості, які належать апелянту, є обґрунтованим як обставинами, так і нормами закону, тобто « відповідно до закону».

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов'язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та вказують лише на небажання ОСОБА_3 надати державному виконавцю доступ до майна належного боржнику - ПСП «Авангард» для виконання покладених на державного виконавця обов'язків.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 439 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до положень статті 389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: А.Ю. Зайцев

Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.Б.Сало