АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/1704/17
Провадження № 22-ц/792/873/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача і представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/1704/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2018 року (суддя Боголюбова Л.М.) у справі за позовом ОСОБА_4 до Кузьминської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» про визнання незаконним і скасування рішення сесії сільської ради та державного акта.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача і представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

07 листопада 2017 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що листом від 07.04.2017 року сільською радою йому відмовлено у наданні в оренду земельної ділянки водного фонду площею 3,5 га і 0,6 га, оскільки земельні ділянки входять до складу державного акта на право постійного користування землею, виданого 15.11.2000 року ВАТ «Хмельницькрибгосп». На підставі державного акта земельна ділянка площею 789,93 га використовується ПАТ Хмельницькрибгосп». Відповідно до рішення сесії Кузьминської сільської ради від 31.10.2000 року затверджено матеріали інвентаризації землі і надано в постійне користування ВАТ «Хмельницькриба» земельну ділянку площею 789,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В порушення зазначеного рішення державний акт виданий ВАТ «Хмельницькрибгосп», цільове призначення земельної ділянки зазначено для ведення рибного господарства. Крім того, він не зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею. Позивач вважає, що наявні підстави вважати державний акт нечинним з моменту його видачі. Використання водойми для рибогосподарських потреб суперечить принципам охорони природи. Рішенням сесії Хмельницької обласної ради №2 від 01.11.1996 року був створений Кузьминський орнітологічний заказник місцевого значення площею 918,3 га. Оскаржуване рішення прийнято і державний акт виданий з порушенням вимог законодавства. Вони унеможливлюють отримання ним в оренду земельних ділянок водного фонду на території Кузьминської сільської ради.

Тому, ОСОБА_4 просив визнати незаконними і скасувати рішення №2 сесії Кузьминської сільської ради Красилівського району XXIII скликання від 31.10.2000 року та державний акт на право постійного користування землею водного фонду площею 789,93 га серії І-ХМ №000588, виданий 15.11.2000 року ВАТ «Хмельницькрибгосп».

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення №2 одинадцятої сесії Кузьминської сільської ради Красилівського району XXIII скликання від 31 жовтня 2000 року. Визнано незаконним і скасовано державний акт на право постійного користування землею серії І-ХМ №000588, виданий 15 листопада 2000 року ВАТ «Хмельницькрибгосп».

ПАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарське-рибоводне підприємство», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права. Суд не взяв до уваги те, що позивачем не доведено які його права та інтереси порушено прийняттям сесією сільської ради рішення і видачею державного акта у 2000 році. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом не враховано, що межі орнітологічного заказника місцевого значення «Кузьминський» в натурі не винесені і немає доказів, що надана в постійне користування земельна ділянка знаходиться в межах заказника. Виданий у встановленому законом порядку державний акт на право постійного користування землею містить відмітку про реєстрацію у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею. Закон України «Про аквакультуру», який прийнятий у 2012 році, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Позовну заяву прийнято до розгляду без сплати судового збору. ОСОБА_4 не звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки спір не стосується захисту його прав, що безпосередньо повязані із реалізацією статусу учасника бойових дій. Не відповідає вимогам діючого законодавства зміст судового рішення.

У відзивах ОСОБА_4 і Кузьминська сільська рада посилаються на необґрунтованість апеляційної скарги і просять залишити її без задоволення.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Хмельницькрибгосп» апеляційну скаргу підтримав. Позивач і його представник, представник Кузьминської сільської ради визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Згідно з п. 2, п. 3 і п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на підставі рішення Хмельницької обласної ради №2 від 01.11.1996 року був створений Кузьминський орнітологічний заказник місцевого значення площею 918,3 га.

Відповідно до рішення сесії Кузьминської сільської ради Красилівського району «Про затвердження матеріалів інвентаризації землі» від 31.10.2000 року ВАТ «Хмельницькриба» надано у постійне користування земельну ділянку площею 789,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі: пасовищ 2,50 га, під виробничими дворами 0,49 га, шляхами і дамбами 9,09 га, ліси і лісовкриті площі 6,0 га, болота 117,51 га, водосховища і канали 654,34 га.

На підставі зазначеного рішення Кузьминською сільською радою ВАТ «Хмельницькрибгосп» 15.11.2000 року був виданий державний акт І-ХМ №000588 на право постійного користування землею, відповідно до якого у постійне користування передано 789,93 га землі в межах згідно з планом землекористування для ведення рибного господарства. Державний акт містить відмітку про реєстрацію у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2.

05.04.2017 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до Кузьминської сільської ради про надання йому в оренду земельних ділянок водного фонду орієнтовною площею 3,5 і 0,6 га, що розташовані на території Кузьминської сільської ради.

Згідно з листом Кузьминської сільської ради від 07.04.2017 року №90 позивачеві відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на те, що земельні ділянки входять до складу державного акта на право постійного користування, виданого 15.11.2000 року ВАТ «Хмельницькрибгосп».

Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами: копією рішення Хмельницької обласної ради №2 від 01.11.1996 року «Про розширення та впорядкування природно-заповідного фонду області» з додатком №1 «Перелік заказників місцевого значення», копією рішення сесії Кузьминської сільської ради від 31.10.2000 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації землі», копією державного акта на право постійного користування землею І-ХМ №000588 від 15.11.2000 року.

При задоволенні позову суд виходив з того, що відповідно до законів «Про природно-заповідний фонд України», «Про аквакультуру», території заказників не підлягають передачі в оренду (користування) для здійснення товарної аквакультури, а тому господарське використання відповідачем земельної ділянки для рибогосподарських потреб суперечить принципам охорони природи. Крім того, державний акт на право постійного користування землею ПАТ «Хмельницькрибгосп» в порушення вимог закону не зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею по Кузьминській сільській раді, а також відсутній архівний примірник цього державного акта, що є підставами для визнання незаконними і скасування рішення сесії сільської ради та державного акта на право постійного користування землею.

Такий висновок суду не відповідає встановленим судом обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, заказники є обєктами природно-заповідного фонду України.

За змістом ст. 25 зазначеного Закону, заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів.

Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів у їх власників або користувачів.

Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов'язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження (ч. 2 і ч. 3 ст. 26 Закону «Про природно-заповідний фонд»).

Із наведених норм законодавства слідує, що надання у постійне користування земельної ділянки, яка входить до території заказника або оголошення природної території, яка охоплює надану у постійне користування земельну ділянку, заказником, не суперечить принципам охорони природи, встановлених законодавством України.

Не заборонено законом і здійснення господарської діяльності на території, оголошеній заказником, крім такої, що суперечить його цілям і завданням.

За відсутності у матеріалах справи доказів того, що надана ПАТ «Хмельницькрибгосп», який відповідно до Статуту є правонаступником ВАТ «Хмельницькрибгосп», земельна ділянка входить до складу орнітологічного заказника, та доказів того, що господарська діяльність користувача земельної ділянки суперечить цілям і завданням заказника, висновок суду про порушення принципів охорони природи та наявність у звязку із цим підстав для скасування рішення сесії сільської ради про надання земельної ділянки, визнання недійсним державного акта є помилковим.

Судом першої інстанції при вирішенні спору, крім іншого, застосовано Закон України «Про аквакультуру», який не підлягає застосуванню, оскільки цей закон прийнятий 18 вересня 2012 року, а тому не регулює спірних правовідносин із надання у постійне користування земельної ділянки відповідачеві, які виникли у 2000 році, тобто до його прийняття.

Не ґрунтується на законі посилання позивача як на підставу визнання незаконним і скасування державного акта на відсутність запису про його реєстрацію у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, а також на відсутність архівного примірник цього державного акта.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990 року у редакції, чинній станом на 31.10.2000 року, у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності сільськогосподарським, промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям.

Частиною 1 ст. 22 і частиною 1 ст. 23 ЗК України №561-XII від 18.12.1990 року визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими,селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

На підставі п.п. 1.4., 3.1., 3.5., 3.8. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 за №354/3647, яка була чинною на час видачі державного акта на право постійного користування землею, державні акти на право постійного користування землею видаються на підставі рішення сільської ради і реєструються у Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею (юридичними особами) за формою згідно з додатком 5, які ведуться відповідними радами.

Виданий 15.11.2000 року ПАТ «Хмельницькрибгосп» державний акт на право постійного користування землею І-ХМ №000588 містить відмітку про реєстрацію у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2.

Невнесення вказаного запису до Книги записів державних актів на право постійного користування землю уповноваженою на те посадовою особою сільської ради, яка провела реєстрацію державного акта, зробила відповідну відмітку в ньому, власноручно поставила в документі підпис та гербову печатку про його реєстрацію, не є підставою для визнання його недійсним.

Відсутність архівного примірника зазначеного державного акта у Кузьминській сільській раді на час розгляду справи не свідчить про порушення порядку його складання, видачі та реєстрації.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

На підставі ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити наявність цього права, чи було таке право порушене, у чому саме полягало порушення та з урахуванням позовних вимог захистити право у спосіб, передбачений цивільним законодавством або у інший спосіб, що встановлений договором або законом.

Якщо за результатами розгляду справи факту порушення права особи не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

У позовній заяві ОСОБА_4 не зазначено та не надано доказів того, у чому полягає порушення та якого його права у зв'язку із прийняттям Кузьминською сільською радою рішення «Про затвердження матеріалів інвентаризації землі» від 31.10.2000 року та видачею державного акта І-ХМ №000588 на право постійного користування землею ПАТ «Хмельницькрибгосп», а також у звязку із чим позивач вважає виправданим втручання у право відповідача на постійне користування земельною ділянкою..

При ухваленні рішення у справі суд зазначених вимог закону не врахував і прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

У звязку з наведеним заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ПАТ «Хмельницькрибгосп».

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 2 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України із позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги у сум 1920 грн. Несплачений при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 1280 грн підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави. Посилання позивача як на підставу звільнення від сплати судового збору на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не може бути прийнято до уваги, оскільки спір не стосується захисту його прав, що безпосередньо повязані із реалізацією статусу учасника бойових дій.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до Кузьминської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» про визнання незаконним і скасування рішення сесії сільської ради та державного акта відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» судові витрати у сумі 1920 грн (одна тисяча девятсот двадцять грн) і на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн (одна тисяча двісті вісімдесят грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай