Справа № 359/6286/17
Провадження № 2/359/402/2018
31 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Долі М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткач Євгеній Володимирович, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідія Євгенівна, ОСОБА_6, про визнання недійсною довіреності та договору купівлі-продажу квартири,-
15.08.2017 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_7, звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просив: -визнати недійсною довіреність від 04 листопада 2016 року за реєстровим номером 1048, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Євгенієм Володимировичем, на підставі якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися (в тому числі продати) за ціну та на умовах за його розсудом належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1; - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 02 лютого 2017 року між ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої Ткачем Євгенієм Володимировичем, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 04 листопада 2016 року за реєстровим номером 1048, та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідією Євгеніївною, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати на користь позивача (а.с.3-9).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності позивачу ОСОБА_1 02.11.2016 року ОСОБА_1 в м.Борисполі Київської області з власної необережності втратив паспорт громадянина України, про що 18.11.2016 року ним була подана заява до Бориспільського РВ Управління державної міграційної служби України в Київській області, та було видано паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у вигляді іd- картки за НОМЕР_4 від 06.12.2016року. 04 листопада 2016 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В. за реєстровим номером 1048 була посвідчена довіреність від імені ОСОБА_1 за якою ОСОБА_2 був уповноважений: бути представником ОСОБА_1 в державних, громадських та інших підприємствах, тощо, при вирішенні усіх без винятку питань, а саме: з питань зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку; з питань отримання дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру та реєстрації квартири АДРЕСА_1; розпоряджатися, продати за ціну та на умовах на власний розсуд, належну ОСОБА_1, квартиру. У подальшому, 02 лютого 2017 року між ОСОБА_2, який діяв від імені позивача на підставі довіреності від 04 листопада 2016 року, та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л. Є., згідно якого ОСОБА_2 продав та передав у власність квартиру АДРЕСА_1, яка на праві особистої власності належала ОСОБА_1, а ОСОБА_3 купив та прийняв у власність нерухоме майно і сплатив за нього обговорену грошову суму.
Позивач стверджує, що довіреність від 04.11.2016 року, посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем С.В. за реєстровим номером 1048, і як наслідок договір купівлі-продажу квартири від 02.02.2017року необхідно визнати недійсними, оскільки: позивач ОСОБА_1 02.11.2016 року втратив паспорт, і з наданої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є. В належним чином завіреної копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_5 виданого 04.04.2001 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, видно, що на фотографії зображений не гр. ОСОБА_1, а інша особа. Позивач 04.11.2016 року не уповноважував ОСОБА_2 бути його представником та не передавав йому права на вчинення правочину з нерухомим майном; не був присутнім під час посвідчення приватним нотаріусом довіреності за реєстровим номером 1048, підпис в довіреності виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Також звертає увагу суду, що позивач ніяких коштів за продажу своєї квартири не отримував, та на час подачі позову до суду продовжує жити в квартирі АДРЕСА_1.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6( а.с.112).
Позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву(а.с.168), у якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, а також не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності та заперечень на позов до суду від відповідачів не надходило.
Третя особа приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. у судове засідання не з'явилася, проте направила суду заяву (а.с.49), у якій просила суд слухати справу за її відсутності, покладається на думку суду.
Третя особа приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Ткач Є.В. у судове засідання не з'явився, проте направив суду заяву (а.с. 82), у якій просив суд слухати справу за його відсутності, повністю покладається на думку суду.
Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представники позивача не заперечували.
Суд, дослідивши заяви та відзив на позовну заяву, а також письмові матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_6, виданого 18.01.2017 виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1(а.с.52).
Відповідно до ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 04 листопада 2016 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткач Є.В. було посвідчено довіреність ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 04.04.2001 року, якою він уповноважив ОСОБА_2 бути представником в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, тощо, при вирішенні усіх без винятку питань, а саме: -з питань зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку; -з питань отримання дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру та реєстрації , згідно чинного законодавства, на ім'я ОСОБА_1 права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; - розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на власний розсуд) належну ОСОБА_1 квартиру,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 1048(а.с.19).
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Аналогічна позиція міститься в абз. 1 п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року за №9, яким передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.
Як стверджує представник позивача у позовній заяві, ОСОБА_1 04.11.2016 року не уповноважував ОСОБА_2 бути його представником та не передавав йому права на вчинення правочину з нерухомим майном; не був присутнім під час посвідчення приватним нотаріусом довіреності за реєстровим номером 1048, і підпис в довіреності виконаний не ним, оскільки позивач 02.11.2016 року втратив паспорт, про що 18.11.2016 року з відповідною заявою звертався до Бориспільського РВ УДМС України в Київській області.
Суд погоджується з таким твердженням представника позивача, виходячи з наступного.
Згідно повідомлення Бориспільського РВ УДМС України в Київській області від 15.04.2017р за № 17/2418 ОСОБА_1 дійсно 18.11.2016 року звертався до Бориспільського РВ УДМС України в Київській області з питання втрати 02.11.2016 р. з власної необережності паспорта громадянина України НОМЕР_5, виданого 04.04.2001 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області. На підставі ст.46 Постанови КМУ № 302 від 25.03.2015 заява прийнята, заведено справу про поновлення втраченого паспорта № 425 від 18.11.2016 і був виданий паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у вигляді іd-картки за НОМЕР_4 від 06.12.2016 року (а.с.14-17).
Крім того, з дослідженої судом копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 Володимировича НОМЕР_5 виданого 04.04.2001 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, яка була надана на запит представника позивача ОСОБА_7 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є. В. (а.с.20), вбачається що на фотографії зображений не гр. ОСОБА_1 (а.с.16,17), особа якого встановлювалась судом в судовому засіданні 29.01.2018 (а.с.142), а інша невстановлена судом особа.
На спростування зазначених обставин, а також на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 вступив у злочинну змову з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що зазначено у відзиві представником третьої особи ОСОБА_6, суду доказів надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.
З огляду на зазначені обставини та враховуючи те, що ОСОБА_1 не видавав довіреності посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1048, оскільки не він, а інша невстановлена судом особа з втраченим паспортом на ім'я позивача, без відома та згоди останнього вчинила нотаріальну дію, а отже не уповноважував ОСОБА_2 бути його представником при вирішенні усіх без винятку питань, а саме: з питань зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку; з питань отримання дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру та реєстрації , згідно чинного законодавства, на ім'я ОСОБА_1 права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на власний розсуд) належною ОСОБА_1 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., - суд приходить до висновку про відсутність волевиявлення позивача на укладення оспорюваних правочинів, а тому вказану довіреність слід визнати недійсною, у зв'язку із тим, що така не відповідає вимогам ст.203 ЦПК України.
Зазначений договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., та зареєстровано в реєстрі за № 59 (а.с.50,51).
Згідно п. 1 договору купівлі-продажу слідує, що продавець ОСОБА_1, від імені якого по довіреності діяв ОСОБА_2, передав у власність (продав), а покупець ОСОБА_3 прийняв у власність (купив) належну продавцю квартиру АДРЕСА_1 і сплатив за неї обговорену грошову суму. У п.4 договору зазначено, що продаж квартири вчинено за 132 600 гривень, які сплачені покупцем представнику продавця до підписання цього договору.( а.с.50,51).
Будь-яких доказів на підтвердження отримання коштів позивачем ОСОБА_1 внаслідок укладеного договору купівлі-продажу, відповідачами суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Враховуючи, що судом встановлено недійсність довіреності, виданої та посвідченої 04.11.2016 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1048, на підставі якої був укладений оспорюваний договір купівлі-продажу квартири, суд прийшов до висновку про відсутність волевиявлення позивача ОСОБА_1 на укладення договору купівлі-продажу квартири від 02.02.2017 року, в зв'язку з чим такий правочин не відповідає вимогам ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України, а тому відповідно до ст.215 ЦК України договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений від імені ОСОБА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02.02.2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., зареєстрований в реєстрі за № 59, є недійсним.
З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень (а.с.1,2,38), підлягають стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках, з кожного по 800 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати недійсною довіреність від 04 листопада 2016 року за реєстровим номером 1048, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Євгенієм Володимировичем, на підставі якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися (в тому числі продати) за ціну та на умовах з його розсудом належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 02 лютого 2017 року між ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої Ткачем Євгенієм Володимировичем, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 04 листопада 2016 року за реєстровим номером 1048 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідією Євгеніївною.
Стягнути з ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3, судові витрати по сплаті судового збору по 800 гривень (вісімсот гривень) з кожного.
Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.
Відповідачі: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.
Треті особи: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткач Євгеній Володимирович, зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_7; приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідія Євгенівна, зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_8; ОСОБА_6, зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_9.
Повний текст рішення виготовлено 10 серпня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційному суду Київської області протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів