ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9578/18Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/251/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

з участю сторін - та сторін: представника апелянта - Петрика Ю.В.

відповідачки - ОСОБА_2

її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/9578/18 за апеляційною скаргою Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2018 року, ухваленого суддею Позняк В.М., повний текст якого складено 24 вересня 2018 у цивільній справі за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - західний офіс Держаудитслужби, про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Державна фінансова інспекція в Тернопільській області, про стягнення з неї надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї в розмірі 44 395,11 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що відповідачу була призначена та виплачувалася державна соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї. В результаті проведення перевірки встановлено, що при зверненні за призначенням державної соціальної допомоги ОСОБА_2 подала неповну інформацію, а саме в Деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за 2012-2013 роки про наявність у свого чоловіка земельної ділянки для ведення ОСГ - 0,55 га, а також земельної ділянки (паю) площею 2,69 га. Вказує, що за таких обставин відповідач не мала права на отримання державної соціальної допомоги як малозабезпечена сім'я, в результаті чого незаконно отримала державну соціальну допомогу з 01 січня 2012 року по 31 липня 2014 року в розмірі 44 395,11 гривень. У добровільному порядку кошти не повернуті, тому посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 вересня 2018 року в задоволенні позову управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - західний офіс Держаудитслужби, про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління соціальної політики Тернопільської міської ради просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його позовну заяву задовольнити повністю, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що у заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг ОСОБА_2 власноруч проставила свій підпис під попередженням усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством та одночасно давала згоду на збір інформації про сім'ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги. Наголошує, що в результаті проведеної перевірки відділом соціальних інспекторів Управління у власності сім'ї ОСОБА_2 виявлено, що останньою не внесено відомості про наявність земельної ділянки (паю) в розмірі 2,69 га, який рахується за чоловіком ОСОБА_4 (пай на території Оліївської сільської ради). В результаті внесення у декларацію недостовірної інформації про наявність паю ОСОБА_2 за період з 01 січня 2012 року по 31 липня 2014 року ОСОБА_2 в порушення ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» зайво сплачено державної соціальної допомоги на загальну суму 44 193,51 грн. Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що дії відповідача були спрямовані на навмисне подання недостовірних відомостей , які вплинули на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на те, що доказів про навмисне подання недостовірних відомостей при призначенні допомоги в матеріалах справи відсутні, у неї існувало право на отримання вказаної допомоги, оскільки на той період у неї не було можливості отримувати дохід через тривалу хворобу дочки. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта Петрик Ю.В. підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на викладені у ній доводи.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заперечили апеляційну скаргу, рішення суду вважають законним .

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Судом першої інстанції установлено, що 17 лютого 2012 року, 27 серпня 2012 року, 12 лютого 2013 року, 08 серпня 2013 року, 24 лютого 2014 року ОСОБА_2 зверталася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із письмовими заявами про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидії та пільг, як малозабезпеченій сім'ї.

Рішеннями Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, відповідачу призначено спірну допомогу, яка виплачувалася щомісячно в наступних розмірах: з 01 лютого 2012 року по 31 березня 2012 року - 1108,29 грн., з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року - 1139,11 грн., з 01 липня 2012 року по 31 липня 2012 року - 1151,27 грн. (Рішення від 23 лютого 2012 року); з 01 серпня 2012 року по 30 вересня 2012 року - 1220,37 грн., з 01 жовтня 2012 року по 30 листопада 2012 року - 1251,84 грн., з 01 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року - 1313,84 грн., з 01 січня 2013 року по 31 січня 2013 року - 1433,84 грн. (Рішення від 12 вересня 2012 року); з 01 лютого 2013 року по 31 липня 2013 року - 1403,65 грн. (Рішення від 20 лютого 2013 року); з 01 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року - 1435,11 грн., з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 1577,13 грн., з 01 січня 2014 року по 31 січня 2014 року - 1717,13 грн. (Рішення від 13 вересня 2013 року); з 01 січня 2014 року по 31 січня 2014 року - 1972,11 грн. (Рішення від 08 лютого 2014 року); з 01 лютого 2014 року по 10 липня 2014 року - 1908,89 грн., з 11 липня 2014 року по 31 липня 2014 року - 2146,38 грн. (Рішення від 27 лютого 2014 року).

В Деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, які заповнювалися та додавалися ОСОБА_2 до заяв про призначення зазначеної допомоги, у відомостях про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідачкою зазначалося, що земельних ділянок у членів її сім'ї немає.

Згідно Актів проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальних допомог від 16 квітня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_2 надала неповну/невірну інформацію про майно, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти в наступних розмірах: 7351,96 грн. - за період з 01 лютого 2012 року по 31 липня 2012 року (Акт № 305); 7717,35 грн. - за період з 01 серпня 2012 року по 31 січня 2013 року (Акт № 306); 8421,90 грн. - за період з 01 лютого 2013 року по 31 липня 2013 року (Акт № 307); 9289,68 грн. - за період з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року (Акт № 308); 11614,22 грн. - з 01 лютого 2014 року по 31 липня 2014 року (Акт № 309).

Як вбачається з Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Управління соціальної політики Тернопільської міської ради за період з 01 січня 2011 року по 28 лютого 2015 року № 17-22/128 від 27 травня 2018 року, проведеної Тернопільською об'єднаною державною фінансовою інспекцією, ревізією встановлено, що при заповненні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, заповненої ОСОБА_2, внесено недостовірну інформацію, а саме - не внесено відомості про наявність земельної ділянки (паю) в розмірі 2,69 га, який рахується за чоловіком ОСОБА_4. (пай на території Оліївської сільської ради). В результаті внесення у декларацію недостовірної інформації про наявність паю ОСОБА_2 за період з 01 січня 2012 року по 31 липня 2014 року ОСОБА_2 в порушення ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» зайво сплачено державної соціальної допомоги на загальну суму 44 193,51 грн.

З інформації Оліївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, яка надійшла до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області 06 квітня 2015 року, вбачається, що за період з 2010 року по 28 лютого 2015 року, відповідно до господарського обліку та облікових документів Оліївської сільської ради за гр. ОСОБА_4 рахується земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,04 га, для ведення ОСГ - 0,55 га, а також ОСОБА_4 має у власності земельну ділянку пай 2,69 га.

Наказом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради за №30 від 16 квітня 2015 року, припинено з 01 квітня 2015 року призначення та виплату спірної допомоги ОСОБА_2, у зв'язку із встановленими фактами подання недостовірної інформації про доходи.

Згідно довідки Управління соціальної політики Тернопільської міської ради за №2478 від 24 травня 2018 року встановлено, що відповідачу за період з лютого 2012 по липень 2014 року включно виплачено 44395,11 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2016 року адміністративний позов Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - Тернопільська об'єднана державна фінансова інспекція, про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в сумі 550 гривень.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено в суді першої інстанції, на вихованні та утриманні відповідача на час призначення та виплати спірної допомоги перебувало двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та довідкою про склад сім'ї № 98, виданою ДП «Люкс 1» 08 лютого 2012 року.

Згідно наказів Закритого акціонерного товариства «Проектно-будівельне об'єднання «Львівміськбуд» № 38-вк від 11 липня 2011 року та № 59-вк від 10 жовтня 2011 року встановлено, що ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати з 11 липня 2011 року по 11 жовтня 2011 року та з 12 жовтня 2011 року по 11 липня 2012 року по догляду за дитиною до 6-ти років на підставі висновків ЛКК Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні, відповідно до яких у зв'язку з захворюваннями дочки ОСОБА_6, остання потребувала індивідуального догляду матері.

Згідно з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги передбачені Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" №1768-ІІІ від 01 червня 2000 року та Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" № 250 від 24 лютого 2003 року.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону №1768-ІІІ соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

За частинами першою, другою, п'ятою, шостою, сьомою та десятою статті 4 цього ж Закону для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №1768-ІІІ державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли:

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

Згідно з частиною другою цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:

у складі сім'ї є інвалід;

у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);

неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону №1768-ІІІ, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацами четвертим, п'ятим частини першої статті 7 Закону №1768-ІІІ, можливе за наявності таких обов'язкових умов:

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід;

відсутність обставин, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону;

необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону № 1768-III;

відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Встановлено, що в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_2 зазначала, що доходу не отримує. Матеріалами справи підтверджено, що відсутність можливості працювати, а від-так отримувати джерела для існування відповідачки пов'язано з тривалою хворобою її дочки - ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребувала індивідуального догляду матері до досягнення 6-річного віку. Вказане, окрім медичних висновків, підтверджується наказами ЗАТ «Проектно-будівельне об'єднання «Львівміськбуд» про надання ОСОБА_2 відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 6-ти років.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що не знала, що у власності її чоловіка ОСОБА_4 Є земельна ділянка для ведення ОСГ - 0,55 га, та земельна ділянка пай 2,69 га., оскільки дані земельні земельні ділянки чоловік успадкував.

Враховуючи факт недоведення позивачем вини ОСОБА_2, відсутності доказів про те, що вона навмисно подала недостовірні відомості або приховала відомості при призначенні зазначеної допомоги, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для стягнення з неї виплачених коштів державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування щодо заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Таким чином, розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановиВ:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені в апеляційному суді, у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги 2643,00 грн., покласти на Управління соціальної політики Тернопільської міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 грудня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи