Справа №339/194/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 через невинесення ним постанови про закінчення виконавчого провадження №5562737. Просить зобов'язати державного виконавця прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження".

В заяві вказає, що на виконання вимог ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» заявою боржника від 01.02.2018 року державному виконавцю повідомлено про повне виконання рішення Болехівського міського суду від 08.07.2015 року (справа №339/194/15-ц): «огорожа відновлена, а іменно приперта до стайні, де вбачається на фото їхній попередній стан» та як доказ надано фотокопії відновленого паркану.

Актами від 19.02.2018 року та 28.03.2018 року державним виконавцем встановлено, що рішення суду не виконано. Вважає, що відомості у вказаних акта не відповідають дійсності, а державним виконавцем протиправно не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У рішенні суду не конкретизовано, яка довжина паркану повинна бути відновлена, його висоту, матеріал з якого повинен він бути відновлений та інші характеристика паркану.

Як в матеріалах справи так і в матеріалах виконавчого провадження немає доказів, які б надали можливість ідентифікувати попередній паркан, який потрібно відновити.

Державним виконавцем Свиридою В.Р. подано заперечення на скаргу в якому вказує, що на виконанні Болехівського ВДВС знаходиться виконавчий лист по справі № 339/194/15.

24.01.2018 року надійшла заява стягувача ОСОБА_4 про прийняття до виконання дублікату виконавчого листа по вказаній справі. 25.01. 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено рекомендованим листом повідомлення боржнику, яке вручено 02.2018 року.

02.02.2018 року до відділу надійшла заява від боржника, в якій зазначено, що рішення суду виконано та частина огорожі відновлена, долучено фото на підтвердження. Для перевірки стану виконання виконавчого листа державним виконавцем здійснено виїзд за місце виконання рішення та встановлено що рішення не виконано і складено відповідний акт, до якого долучається фото і заява ОСОБА_4 від 19.02.2018 року.

22.02.2018 року державним виконавцем повторно зобовязано виконати рішення суду та направлено рекомендованим листом ( вручено боржнику 01.03.2018 року) та повторно здійснено виїзд за місцем виконання рішення і встановлено, що рішення не виконано, боржник відмовляється виконувати рішення суду та складено акт і фото.

Фото предявлені ОСОБА_1 та фото, які виконані державним виконавцем, значно відрізняються і коли саме було сфотографовано стан огорожі невідомо. Стан огорожі, зі слів ОСОБА_4, повинен бути прикріплений на металеві опори, а не прикладений до будівлі. Скаргу вважає безпідставною та такою що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні державний виконавець вказав на те, що на даний час звернувся до суду з заявою про роз"яснення рішення суду з метою з"ясування визначення попереднього стану частини пошкодженої огорожі.

Представник скаржника повідомив, що рішення суду було виконане ще в липні 2017року , надавши фотографії на підтвердження виконання рішення суду.

В судове засідання ОСОБА_4 не зявилася, про дату, час і місце цього засідання була повідомлена у встановленому законом порядку і від неї не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в їх відсутності.

Однак її неявка не є перешкодою для розглялду справи ( ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог скарги, виходячи з наступного.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду від 08 липня 2015 року зобов'язано ОСОБА_1 привести у попередній стан знищену частину огорожі домоволодіння, яке розташоване по вул. Богдана Хмельницького,69 в с. Підбереж, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області та належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

На виконання вказаного рішення державним виконавцем Болехівського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження 25.01.2018року, в якому ОСОБА_1 є боржником.

02.02.2018 року до виконавця надійшла заява від боржника ОСОБА_1 , в якій вона вказує про те, що рішення суду нею виконано та відновлено частину огорожі , надавши фотографії, на якій зображеного огорожу, приперту до стайні, як було у попередньому стані ( а.с.40-42).

19.02.2018 року для перевірки стану виконання виконавчого листа державним виконавцем здійснено виїзд за місцем виконання рішення та складено акт проте, що рішення суду не виконано, частину огорожі не відновлено ( а.с.44).

22.02.2018 року державним виконавцем повторно зобов»язано боржника ОСОБА_1 виконати рішення суду шляхом направлення йому повідомлення рекомендованим листом, який отриманий ним 01.03.2018 року.

Державним виконавцем повторно 28.03.2018року здійснено виїзд на місце виконання рішення та встановлено, що рішення не виконано, про що складено відповідний акт (а.с.51).

Даючи оцінку таким діям державного виконавця у відповідності до вимог Закону, суд виходить з наступного.

Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»( надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Статтею 13 Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом та має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ст. 19 Закону).

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Як вбачається із змісту виконавчого листа, він виданий на виконання рішення зобов»язального характеру. Тобто, виконати його можливо лише шляхом вчинення особисто боржником відповідних дій, оскільки зобов»язує боржника вчинити певні дії в користь стягувача: зокрема, привести огорожу в попередній стан.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії урегульований статтею 63 цього Закону.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом ( ст.39 Закону).

Боржник вважає, що рішення суду він виконав, привів знищену огорожу в попередній стан, приперши її до стайні і надав фотографію, на якій зафіксовано саме такий попередній стан.

Разом з тим в мотивувальній частині судового рішення зазначено: суд встановив, що відповідачем було зруйновано встановлену ОСОБА_4 огорожу шляхом виймання стовпчиків та її повалення.

При цьому, суд погоджується з доводами скаржника про те, що у рішенні суду лише зобов'язано його усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 шляхом привести у попередній стан знищену частину огорожі домоволодіння, без жодної конкретизації в який спосіб такі перешкоди слід усунути і який є попередній стан .

В той же час державний виконавець вказує, що зі слів ОСОБА_4, паркан повинен бути прикріплений на металеві опори, а не прикладений до будівлі.

Окрім того, якщо рішення суду є незрозумілим, то державний виконавець, як то передбачено ст.31 Закону має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення суду.

Встановлено, що державний виконавець 20.08.2018року звернувся із заявою про роз»яснення рішення суду по вказаному виконавчому провадженні, заначивши, що в ході проведення виконавчих дій між стягувачем та боржником виник спір, оскільки в рішенні суду не зазначено, в якому саме стані була частина огорожі, яка довжина та на якій основі повинна стояти огорожа.

Відтак, вимоги скарги щодо визнання бездіяльності державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов"язання прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження є за таких умов передчасними , а тому не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447-453 ЦПК УКраїни, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 щодо невинесення постанови про закриття провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Головенко О.С.