АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5047/16-ц 22-ц/774/1255/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 211/5047/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

позовному розглянув у спрощеному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2018 року, яке ухвалене суддею Ніколенко Д.М. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повний текст рішення складено 13 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що 06 листопада 2012 року о 23 годині 25 хвилин в місті Кривому Розі на виїзді з об'їзної дороги на вулицю Дніпропетровське шосе в напрямку вулиці Телевізійна, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Шкода Супер Б» державний номер НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції та безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай Купе» державний номер НОМЕР_2, який належить позивачеві.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.12.2012 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП внаслідок порушення ним п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2013 року задоволено позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків та стягнуто з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» суму матеріальної шкоди у розмірі 26613,81 грн., а з ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Станом на дату подачі позову відповідач виконав рішення суду щодо сплати моральної шкоди, однак ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» свої обов'язки по відшкодуванню матеріальної шкоди не виконало, жодного платежу з виплати коштів йому не надійшло.

Позивач вказує на те, що оскільки йому, як потерпілому, належить право вимоги в деліктному та договірному зобов'язаннях, він має право відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду.

За таких обставин позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 26613,81 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» свої обов'язки по відшкодуванню матеріальної шкоди не виконало, жодного платежу з виплати коштів йому не надійшло, тому позивачу, як потерпілому, належить право вимоги в деліктному та договірному зобов'язаннях, він має право відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2018 року та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2012 року о 23 годині 25 хвилин в місті Кривому Розі на виїзді з об'їзної дороги на вулицю Дніпропетровське шосе в напрямку вулиці Телевізійна, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шкода Супер Б» державний номер НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції та безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай Купе» державний номер НОМЕР_2, який належить позивачеві.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.12.2012 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП внаслідок порушення ним п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди страхове відшкодування в сумі 26613 грн. 81 коп., судовий збір в розмірі 266,14 грн., а всього 26879 грн. 95 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 114,70 грн., сплачену суму за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 650,00 грн., а всього 3764,70 грн. (а.с.11-15).

Вказане судове рішення не оскаржено та набрало законної сили.

Ухвалюючи рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 цього Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Таким чином, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся з вимогою про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП, саме до страховика, про що свідчить рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року, згідно якого з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди страхове відшкодування в сумі 26613 грн. 81 коп., наразі позивач звертається з тією ж вимогою до відповідача, однак без передбачених ст.1194 ЦК України підстав.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 26613 грн. 81 коп., завданої ДТП, яка вже була стягнута за рішенням суду з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», яке не оскаржено та набрало законної сили.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» свої обов'язки по відшкодуванню матеріальної шкоди не виконало, жодного платежу з виплати коштів йому не надійшло, тому позивачу, як потерпілому, належить право вимоги в деліктному та договірному зобов'язаннях, він має право відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду, оскільки в даному випадку позивач вільно, на власний розсуд обирав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, така вимога була задоволена рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року та з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди страхове відшкодування в сумі 26613 грн. 81 коп. Вказаний розмір матеріальної шкоди відповідає збиткам, завданим пошкодженому автомобілю позивача.

Факт невиконання ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія» рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року не є правовою підставою для задоволення позову позивача з тією ж вимогою до відповідача ОСОБА_2

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: