Справа № 310/6085/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до О'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Азов» про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 квітня 1995 року між ним та командитним товариством Будівельно-монтажний поїзд №7 було укладено Договір про спільну діяльність.

У відповідності до п.1.1. цього Договору його предметом було будівництво дев'ятиповерхового будинку по вул. Крилова в м. Бердянську. Пунктом 1.6. Договору було визначено, що за визначену п.1.3. Договору плату у розмірі 110000000 карбованців, йому у власність буде передана у побудованому будинку двокімнатна квартира, загальною площею 55,22 кв.м.

Згідно повідомлення КТ БМП-7 №103 від 25.04.1995 року, він повинен був сплатити обумовлену суму до 01.05.1995 року. Вказана сума була ним сплачена згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 26.04.1995 року.

Рішенням виконкому Бердянської міської ради №33 від 08.02.1996 року було затверджено акт прийому в експлуатацію Державної приймальної комісії закінченого будівництвом першої черги та присвоєно вказаному будинку поштову адресу: вул. Короленка, 84.

Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.04.1996 року, виданого Бердянським виконавчим комітетом міської ради народних депутатів, будинок за адресою: вул. Короленка, 84, м. Бердянськ, належить ВАТ «Шляхмаш».

Вказуючи, що він повністю сплатив внесок, обумовлений договором, та посилаючись на норми Закону України «Про власність» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) просив визнати за ним право власності на спірну квартиру.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Голова правління ОСББ «Азов» подав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача та визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 26 квітня 1995 року між ОСОБА_1, з однієї сторонни, та командитним товариством Будівельно-монтажний поїзд №7, з іншої сторонни, було укладено Договір про спільну діяльність (а.с.14).

У відповідності до п.1.1. цього Договору його предметом було будівництво дев'яти поверхового будинку по вул. Крилова у м. Бердянську.

Пунктом 1.6. Договору було визначено, що за визначену п.1.3. Договору плату у розмірі 110 000 000 карбованців, позивачеві у власність буде передана у побудованому будинку двокімнатна квартира загальною площею 55,22 кв.м.

Згідно повідомлення КТ БМП-7 №103 від 25.04.1995 року ОСОБА_1 визначену п.1.3. Договору плату у розмірі 110 000 000 крб. повинен був сплатити до 01.05.1995 року (а.с. 15).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 26.04.1995 року ОСОБА_1 було сплачену вищезазначену суму (а.с.15).

Рішенням виконкому Бердянської міської ради № 33 від 08.02.1996 року було затверджено акт прийому в експлуатацію Державної приймальної комісії закінченого будівництвом будинку та присвоєно вказаному будинку поштову адресу: вул. Короленка, 84.

Згідно ст 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що виходячи зі змісту наведених норм права (ст.ст.15, 392 ЦК України), потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Статтею 15 Закону України «Про власність» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно.

Згідно з вимогами ст. 430 ЦК Української РСР (1963 р.) за договором про сумісну діяльність сторони зобов'язуються сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети, як-то: будівництво і експлуатація міжколгоспного або державно-колгоспного підприємства або установи (що не передаються в оперативне управління організації, яка є юридичною особою), будування водогосподарських споруд і пристроїв, будівництво шляхів, спортивних споруд, шкіл, родильних будинків, жилих будинків і т. ін.

Громадяни можуть укладати договір про сумісну діяльність лише для задоволення своїх особистих побутових потреб.

Частиною першою статті 432 ЦК Української РСР (1963 р.) визначено, що для досягнення мети, зазначеної у статті 430 цього Кодексу, учасники договору про сумісну діяльність роблять внески грошима чи іншим майном або трудовою участю.

Грошові та інші майнові внески учасників договору, а також майно, створене або придбане в результаті їх спільної діяльності, є їх спільною власністю.

Частиною першою статті 128 ЦК Української РСР (1963 р.) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

ОСОБА_1 повністю сплатив внесок відповідно до договору про спільну діяльність, що підтверджується квитанцією від 26.041995 року, та йому було передано у користування квартиру АДРЕСА_2, а отже він набув право власності на спірну квартиру.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І. Крамаренко