Номер провадження: 22-ц/785/4585/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

розглянувши в приміщенні апеляційного суду Одеської області у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 56116, 47 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 56116,47грн задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, 31.03.1959р.н. (ІПН НОМЕР_1), місце реєстрації АДРЕСА_1, паспорт серії КЕ 398636, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 02.10.1996 р. на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Договором про відкриття відновлювальної лінії формі овердрафту №013-008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012р. в сумі 56116.47грн. (пятдесять шість тисяч сто шістнадцять грн. 47 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), місце реєстрації АДРЕСА_1, паспорт серії КЕ 398636, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 02.10.1996 р., на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір, у сумі 561 грн. 16 коп.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.03.2018 року заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2015 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить суд заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у звязку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.5 кредитного договору №013-008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012 року, банк, з використанням платіжної картки №6980001, відкрив ОСОБА_2 поточний рахунок, в національній валюті України гривні.

Відповідно до умов надання кредиту, банк відкриває на Картковий рахунок Позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue №880455 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 15 000 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60%, а Позичальник зобов'язується повернути отримані, в рахунок відновлюваної кредитної лінії, кредитні ресурси в строк до 04.04.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором (а.с.11 зворот).

Згідно до п. 7.2 кредитного договору №013008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012 року, цей договір набуває чинності, з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором (а.с.13 зворот).

У відповідності до кредитного договору №013008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012 року, держатель картки зобовязаний сплачувати проценти щомісяця, у день нарахування процентів. У зазначений строк сплачувати проценти, нараховані за користування Кредитними ресурсами в період з попереднього по поточний День нарахування процентів. Також, сплачувати проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів.

Згідно наданого розрахунку, станом на 02.02.2015 року, за Відповідачем перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по укладеному Кредитному договору №013-008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012 року, рахується заборгованість на загальну суму 56116,47грн. (пятдесять шість тисяч сто шістнадцять грн. 47 коп.), з яких: заборгованість за кредитним договором - 1249,89 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 11123,55 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 25828,21 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 1985,63 грн.; пеня - 15929,19 грн (а.с. 5).

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог банку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст. ст.530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено уст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у ч. 1 ст. 611, ч. ч. 2-4 ст. 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

За загальними правилами, що випливають з положень ст. ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625, ЦК України, цивільні права та обов'язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов'язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов'язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріалами справи встановлено, що спірний кредитний договір було укладено шляхом підписання ОСОБА_2 договору про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, заяви на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue та договору про відкриття відновлюваної лінії у формі овердрафту.

Згідно Розділу 4 Кредитного договору №013-008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012 року відбувається нарахування та сплата відсотків за користування кредитними коштами.

Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 60% річних (п. 4.1. Кредитного договору).

Нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості Позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360 (п. 4.2. Кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору №013-008928/12-00938-вкл-к від 03.04.2012 року, у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами.

Враховуючи домовленості, викладені у договорі, банк свої зобовязання виконав, проте відповідач ОСОБА_2, в свою чергу порушила строк виконання зобовязання, має прострочену заборгованість, а тому позивач має право вимагати дострокового повернення залишку кредитних коштів та сплати процентів.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази видачі кредитних коштів на рахунок Позичальника ОСОБА_2, а тому позивачем не доведено факт укладання кредитного договору, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься Заява анкета підписана особисто ОСОБА_2, в якій відповідач просить здійснити видачу грошових коштів (отримати кредит) 03.04.2012 року в сумі 15000 грн., розписка від 03.04.2012 року, в якій зазначено про отримання ОСОБА_2 платіжної картки та Заява, в якій ОСОБА_2 просить встановити ліміт овердрафту для здійснення розрахунків за допомогою платіжної карки, що підтверджує отримання кредитних коштів у розмірі 15000 грн. (а.с. 15-18).

Посилання апелянта про те що, розмір нарахованої заборгованості не відповідає рівню процентної ставки, не підтверджено ніякими доказами, оскільки свого розрахунку на спростування цього відповідачка суду не надала.

Стосовно доводів апеляційної скарги про несправедливість умов п. 6.1 кредитного договору, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виконавець, не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Із зустрічною позовною заявою про визнання в цілому кредитного договору чи окремих його положень ОСОБА_2 у судовому порядку не зверталася.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 56116, 47 грн - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22.08.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Н.А. Кононенко

ОСОБА_4