Постанова

Іменем України

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 760/21324/16-ц

провадження № 61-28146св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_3,

головний державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Штойко Людмила Романівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у складі судді Левенець Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою, у якій просило визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойко Л. Р. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 вересня 2016 року по виконавчому провадженню № 49448018 (про стягнення зі ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 04 жовтня 2006 року № 28.4/АК-344.06.2 у сумі 9 626,38 доларів США та інфляційних втрат у розмірі 36 005 грн 62 коп.), скасувати вказану постанову та зобов'язати державного виконавця відновити зазначене виконавче провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року у складі судді Усатової І. А. у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.

Представник ПАТ «Родовід Банк» подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу районного суду та задовольнити вимоги скарги на неправомірні дії державного виконавця, а також звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без руху та встановлено заявникові строк для сплати судового збору за апеляційне оскарження ухвали суду в розмірі 1 600 грн.

На виконання вимог указаної ухвали ПАТ «Родовід Банк» направило до суду заяву, у якій просило звільнити його від сплати судового збору, зазначаючи, що ні Законом України «Про судовий збір», ні Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено сплату судового збору за подання скарги на неправомірні дії державного виконавця.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у складі судді Левенець Б. Б. у задоволенні клопотання ПАТ «Родовід Банк» про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі статей 121, 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявник у визначений строк не усунув недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору, а підстав для звільнення від його сплати немає, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

У листопаді 2017 року представник ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його апеляційну скаргу у зв'язку з несплатою судового збору за апеляційне оскарження ухвали про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця з посиланням на Закон України «Про судовий збір», відповідно до положень якого судовий збір справляється на загальних підставах за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали, винесені за результатами розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби України. Указаним Законом не передбачена сплата судового збору за подання таких скарг.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її з суду першої інстанції.

У статті 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 травня 2018 року справу № 760/21324/16-ц та матеріали касаційного провадження передано судді-доповідачеві.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року справу № 760/21324/16-ц призначено до судового розгляду.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи ПАТ «Родовід Банк» апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції, застосувавши положення статей 121, 297 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, виходив із того, що заявник не додав до скарги документів, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Статтями 119 і 295 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до норм яких до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною другою статті 79 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Однією із форм судового рішення, ухваленого судом у порядку цивільного судочинства, є ухвала (пункт 1 частини першої статті 208 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою).

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону № 3674-VI, і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Разом із тим підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено ставку судового збору за подання юридичною особою до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки згідно зі статтею 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1 600 грн, то судовий збір на ухвалу суду про відмову у задоволенні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби мав бути сплачений в сумі 1 600 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що заявник не належить до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, а відтак за подання апеляційної скарги на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року у цій справі судовий збір справляється на загальних підставах.

За таких обставин, установивши відсутність у матеріалах справи доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність апеляційної скарги ПАТ «Родовід Банк» вимогам статей 119 та 295 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 121 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з викладеного, висновки суду апеляційної інстанції про необхідність повернення апеляційної скарги ПАТ «Родовід Банк» на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року на підставі статей 121 і 297 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону.

Крім того, такі висновки апеляційного суду узгоджуються з позицією Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 61-10168сво18.

Наведені у касаційній скарзі аргументи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження і на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали не впливають, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило