Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1999/17

03 липня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі:головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представника служби у справах дітей Надвірнянської РДА - Лацко Н.С.,

представника Надвірнянського будинку дитини ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом Служби в справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації як представника органу опіки та піклування до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - Надвірнянський будинок дитини, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Служба у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як представник органу опіки та піклування, 04.10.2017 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - Надвірнянський будинок дитини, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по даній справі ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Батько дитини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1. Під час проведення обстеження умов проживання даної сім'ї за вищевказаною адресою, встановлено що сім'я в будинку на тривалий час не проживає. Зі слів їх тітки ОСОБА_6 стало відомо, що відповідачка разом з своїми трьома малолітніми дітьми перебуває в с.Великий Бичків, Закарпатської області. Вихованням малолітнього сина ОСОБА_7 не займається. На підставі розпорядження Надвірнянської РДА від 18.02.2016 року № 49 та заяви матері малолітній ОСОБА_4 влаштований в Надвірнянський будинок дитини де і перебуває по даний час. 31.07.2017 року адміністрація Надвірнянського будинку дитини звернулася до служби у справах дітей з проханням щодо вжиття заходів до матері дитини, оскільки ОСОБА_3 не провідувала та не цікавилась долею сина більше шести місяців без поважних на те причин, не проявляла до сина материнської турботи та піклування, не виховує та не утримувала його. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили з матір'ю дитини профілактично-роз'яснювальні бесіди та попереджували про відповідальність та наслідки, які наступають за неналежне виконання батьківських обов'язків. Відповідач ОСОБА_3 зобов'язувалася на належному рівні виконувати батьківські (материнські) обов'язки, дбати про дитину, вчасно провідувати його в будинку дитини, але дані зобов'язання не виконує. 14.09.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації розглянуто клопотання служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 Про дату, час та місце проведення засідання комісії ОСОБА_3 була повідомлена належним чином, однак на засідання комісії не прибула. Служба в справах дітей прийняла висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав і стосовно малолітньої дитини - сина ОСОБА_7, в зв"язку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, зазначивши, що служба у справах дітей роз'яснювала відповідачу суть її батьківських (материнських) обов'язків, намагалася схилити її до їх виконання, однак відповідач жодних належних висновків для себе не робить. Малолітній ОСОБА_4 з 18.02.2016 року і по даний час влаштований в Надвірнянський будинок дитини. Мати не провідувала та не цікавилася долею дитини більше вже більше півтора року без поважних причин. Тому просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 в останні судові засідання не з"явилася з невідомих суду причин, про день та час судового слухання повідомлялася завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Однак, даючи пояснення у першому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та не позбавляти її батьківських прав щодо малолітньої дитини - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Пояснила, що вона не змогла провідувати сина в будинку дитини, оскільки більше шести місяців перебувала в Закарпатській області і не мала змоги приїхати в м. Надвірна. Вона бажає виховувати свого сина і зможу належним чином його утримувати.

Представник третьої особи на стороні позивача - Надвірнянського будинку дитини- суду пояснила, що на підставі розпорядження Надвірнянської райдержадміністрації від 18.02.2016 року № 49 та заяви матері, малолітній ОСОБА_4 був влаштований в Надвірнянський будинок дитини, де і перебуває по даний час. Зазначила, що відповідач не провідувала свою дитину у Надвірнянському будинку дитини і не цікавилася долею дитини не тільки більше шести місяців, а вже майже два роки, тому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76- 81 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано та не заперечуються відповідачем та достовірно встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Згідно наказу служби у справах дітей Надвірнянської РДА від 08.02.2016 року № 5 малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, взятий на облік, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.10 ).

На підставі розпорядження Надвірнянської райдержадміністрації від 18.02.2016 року № 49 та заяви матері - ОСОБА_3, її малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований з Надвірнянський будинок дитини (а.с. 8).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст.150 Сімейного Кодексу України прямо передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Таким правом відповідач ОСОБА_3 не користується, самоусунувшись від нього. Ухилення від виконання юридичного обов'язку, це завжди акт свідомої поведінки, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, оскільки мати дітей практично не проявляє щонайменшої батьківської турботи.

В суді також встановлено, що відповідач значно більше шести місяців без поважних причин не провідувала свого сина ОСОБА_7 та будь-якої участі у його вихованні чи утриманні не приймала, не цікавилася ні станом здоров'я дитини, ні загальним розвитком, фактично не виконувала свої батьківські (материнські) обов'язки.

Даний факт підтверджується листом Надвірнянського будинку дитини від 31.07.2017 року № 87 та актом про невідвідування дитини, складений комісією Надвірнянського будинку дитини 27.07.2017 р. (а.с.6-7), не заперечується сторонами по справі, не спростовано відповідачем та підтверджується свідченнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що вона працює головним лікарем Надвірнянського будинку дитини. На підставі розпорядження Надвірнянської РДА від 18.02.2016 року та заяви ОСОБА_3, малолітній ОСОБА_4 був влаштований в будинок дитини, де і перебуває по даний час. Мати дитини перестала провідувати його після смерті його батька. Однак, мали місце провідування нею дитини тільки тричі за час розгляду даної справи в суді, останній раз це було 29.12.2017 року.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що ОСОБА_3 не займається належним вихованням своїх дітей. В її будинку в с.Заріччя, Надвірнянського району, брудно та неохайно, а умови проживання незадовільні. Для виховання та розвитку дітей нею не створено жодних належних умов.

Крім того, як вбачається з акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 29.03.2017 р., виданого службою у справах дітей Надвірнянської РДА, за адресою АДРЕСА_1 і де зареєстрована ОСОБА_3, умови проживання є незадовільні. В хаті брудно та не прибрано. Відсутні продукти харчування (а.с.4).

Факт ухилення від належного виконання батьківських обов'язків відповідача підтверджується також висновком Надвірнянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 25.09.2017 року № 04-36/25, з якого вбачається, що з врахуванням пропозицій комісії з питань захисту прав дитини, райдержадміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-15 ).

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та відповідача, що вона є фізично здоровою людиною, взмозі працювати та утримувати сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає їй заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надала, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 700 грн. на дитину до досягнення ним повноліття.

Таким чином, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення.

З відповідача слід також стягнути судові витрати по справі згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст. ст. 150, 152, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4,19,141,247, 263- 265, 268, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Снятин, а жительку АДРЕСА_1, батьківських прав стосовно малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Надвірна, Івано-Франківської області.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Снятин Івано-Франківської області, а жительки АДРЕСА_1, на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь опікуна або закладу, в якому перебуватиме дитина, аліменти в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно на дитину, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 04.10.2017 року та проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1409,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 13.07.2018 року