Провадження № 2/229/276/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С. О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування

Дружківської міської ради Мельниченко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В позовній заяві, яка надійшла до суду 07 лютого 2018 року, позивач зазначила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її рідною дочкою. Остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Мають неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2012 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано. З вересня 2016 дитина проживає в сім'ї позивача та перебуває на її повному утриманні. ОСОБА_4 не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. За весь час проживання дитини з позивачем, відповідач ОСОБА_4 не проявляла до сина батьківського піклування, долею, життям та здоров'ям дитини не цікавилася. Також, моральної та матеріальної підтримки не надавала. Мати з дитиною не спілкується, і її не відвідує. Батько дитини, ОСОБА_2, має іншу родину. За весь час проживання дитини з позивачем, відповідач ОСОБА_2 також не проявляв щодо дитини належного батьківського піклування: здоров'ям та життям сина не цікавився, матеріально не допомагав. Вони не забезпечують сина харчуванням, лікуванням, а також не слідкують за станом його здоров'я. Свідомо ухиляються від спілкування з сином, причому роблять це без поважних причин, Таким чином, відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. Відповідачі не тільки не виконують свої батьківські обов'язки, але своїм способом життя можуть нанести шкоду фізичному та психологічному розвитку, моральному ставленню дитини. Вони обидва не мають намірів змінити ситуацію та відмовляються утримувати та виховувати дитину. Про цей факт свідчать нотаріально засвідчені заяви від ОСОБА_2, ОСОБА_4 Зараз, неповнолітній дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та онуком склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню хлопця, його повноцінному світогляду. Юнак відвідує школу, добре навчається. ОСОБА_1 має можливість створити умови для повноцінного розвитку дитини. Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що її дочка ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 мешкали по вулиці Желєзнодорожній в м. Дружківка. В цей час дочка почала вживати алкогольні напої. По приїзду до своєї подруги в сел. Гірняк в м. Дружківка відповідач познайомилася з ОСОБА_8, з яким зараз перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Спочатку дітей залишила ОСОБА_7, а потім забрала до себе в сел. Гірняк. Вдома між нею та ОСОБА_8 виникали сварки, бійки. Останній неодноразово застосовував до неї фізичну силу, а тому позивач була вимушена забрати дітей до себе до додому. З травня 2017 року діти постійно мешкають з нею. Матір дітям грошей не надає та з ними не спілкується. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради Мельніченко Т.В. підтримала висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо позбавлення відповідача батьківських прав і вважає доцільним позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що не має бажання відмовлятися від батьківських прав. Раніше він допомагав сину, оскільки у нього була матеріальна можливість. Зараз такої можливості не має. Пообіцяв більше часу проводити з сином ОСОБА_10.

Відповідач ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації її місця проживання, але вона у судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Краматорську Донецької області народився ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1012 від 02 жовтня 2002 року. Батьками дитини вказані ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_4 (матір) (а.с.9).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №0527/3008/2012 від 13 квітня 2012 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с11).

ОСОБА_5 навчається у 9 класі Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 м. Дружківка Донецької області (а.с. 12).

Характеристикою, наданою Дружківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 9 м. Дружківка Донецької області зазначено, що «ОСОБА_5 разом зі своїми молодшими братами та сестрою проживають у квартирі разом з бабусею ОСОБА_1 Ні батько, ні матір не мешкають з дітьми. Ними опікується лише бабуся: забезпечує їжею, одягом, дбає про тепло в оселі" (а.с.13).

Згідно з нотаріально засвідченою заявою від 11 січня 2018 року ОСОБА_4 відмовилася від виховання своїх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6. Просила розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.14).

Згідно з нотаріально засвідченою заявою від 16 січня 2018 року ОСОБА_2 відмовився від виховання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.15).

Станом на 03 квітня 2018 року ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Краматорському міському центрі зайнятості.

Аліменти з ОСОБА_2 стягнені не були.

Відповідно до витягу з протоколу № 7 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 10 травня 2018 року службою у справах дітей Дружківської міської ради (Штагер) взято дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, на облік з підстави «проживання в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини», організовано профілактичну роботу з сім'єю.

Згідно з громадською характеристикою від 01 квітня 2018 року, виданої територіальним комітетом мікрорайону № 19 «Горняк» м. Дружківка Донецької області, ОСОБА_4 мешкає по АДРЕСА_1 разом з співмешканцем ОСОБА_8 У будинку завжди бійки, особи між собою спілкуються непристойною реплікою. Вживають алкогольні напої. Обидва не працюють. Діти ОСОБА_4 мешкають з її матір'ю.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться сусідкою позивача. Пояснила, що ОСОБА_4 залишила дітей та пішла мешкати з іншим чоловіком. З ним вони зловживають алкогольним напоями, не працюють. Діти зараз мешкають з ОСОБА_1 07 січня 2018 року свідок бачила ОСОБА_4 разом з дітьми у церкві сел. Горняк. Більше їм не доводилося зустрачатися. Остання виїздила за межі міста Дружківка.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що доводиться невісткою позивача. Розповіла, що коли відповідачі мешкали однією сім'єю, то ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, а тому вони часто сварилися. Після цих подій сімейні стосунки були зупинені. Син ОСОБА_5 мешкав разом з нею. Відповідач в той час зустріла ОСОБА_8 Зараз вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Під час їх спльного проживання ОСОБА_8 застосовував до неї фізичну силу. Остання все одно продовжувала з ним мешкати. ОСОБА_4 з рідними не контактувала. З метою лікування алкогольної залежності ОСОБА_4 близько одного місяця була на реабілітації у м. Краматорську Донецької області. Лікування зупинила самовільно і виїхала до м. Дружківка, де продовжила вживати алкогольні напої з ОСОБА_8 Весь цей негатив бачили її діти на власні очі. З весни 2017 року діти мешкають у бабусі- ОСОБА_1 ОСОБА_4 приходить до неї лише за продуктами харчування, а не до дітей. ОСОБА_5 дуже любить свою родину і бабусю ОСОБА_17, з якою й бажає жити.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції).

З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 26 червня 2018 року № 16-1608-01 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_2 по відношенню до їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд дійшов до висновку, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_5. Про це свідчать наступні обставини: з вересня 2016 року дитина мешкає з бабусею та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Його життям, потребами не цікавляться та не спілкуються з ним. Позивач ОСОБА_1 виховує його, забезпечує усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. 11 січня 2018 року та 16 січня 2018 року відповідачі нотаріально відмовилися від виховання сина ОСОБА_5 та позбавлення їх батьківських прав. Ці підстави ще глибше вказують на рівну та байдужу поведінку з боку двох батьків. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення ОСОБА_4, ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідачів, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 лютого 2018 року та стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 лютого 2018 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст..ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про народження №1012 від 02 жовтня 2002 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 лютого 2018 року.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 лютого 2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь державного бюджету у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь державного бюджету у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3.

Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна