Справа №305/879/18
Провадження по справі 2/305/546/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Корадіні А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як представника за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє, як представник за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивує тим, що з громадянином ОСОБА_4, позивачка з 17 вересня 2007 рокуперебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 січня 2015 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на день подачі позовної заяви до суду є малолітніми та знаходяться фактично на частковому матеріальному утриманні з відповідачем та відповідному повному вихованні позивачки. Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року по справі №146/1797/14-ц відповідач повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 385,80 гривень, щомісячно та на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 гривень, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 20 листопада 2014 року. Виходячи із обєктивних обставин та правових доводів, на сьогоднішній день являється необхідним вирішення питання щодо збільшення розміру стягуваних із відповідача на користь позивачки аліментів на їхніх спільних дітейу, враховуючи наступні відповідні зміни та обєктивні доводи. Предявлення зазначеного позову не являється переглядом судового рішення від 20 січня 2015 року по цивільній справі №146/1797/14-ц в світлі вимог Розділу V «Перегляд судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, а являється окремим позовом, предявленим позивачкою до відповідача в порядку Розділу ІІІ цього ж Кодексу «Позовне провадження», суть якого зводиться до наступних обґрунтувань. Збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивачки, на сьогоднішній день є вкрай необхідним, оскільки, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення аліментів (січень місяць 2015 року) в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. Крім того, слід зазначити, що на час винесення судом первинного рішення по справі про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних з позивачкою дітей, останні підросли, у зв'язку з чим значено збільшився розмір витрат, як на їхнє утримання, так і на їхнє виховання. Державою встановлені мінімальні соціальні гарантії, тобто, визначені законами та підзаконним нормативними актами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Враховуючи наведені правові норми, в тому числі, те, що платник аліментів, він же відповідач, на даний час не має постійного доходу (заробітку), тому його доходи є нерегулярними, мінливими, вважає за можливе та необхідне, клопотати перед судом про стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти, в твердій грошовій сумі. Крім того, доводить до відома суду твердження про те, що відповідач нікому іншому аліменти не платить, має відповідну можливість, в тому числі, фінансову, для сплати на користь позивачки аліментів у розмірі, визначеному в даній позовній заяві. За таких обєктивних обставин та інших відповідних правових доводів, в тому числі, виходячи із росту цін на основні продукти харчування, предмети гардеробу, росту цін на транспортні, побутові послуги, послуги охорони здоров'я тощо, вважає, що зазначені підстави цивільного позову підлягають до повного задоволення з доводів, викладених в позовній заяві, а із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання їхніх спільних дітей в розмірі по 1500 (однієї тисячі пятиста) гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_7 від 04.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09:00 годину 02 липня 2018 року. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слідує, що відповідач, ОСОБА_4 отримав ухвалу про відкриття провадження по справі - 08.06.2018.

У встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 04.06.2018 у справі п'ятнадцятиденний строк, відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові. Зазначив, що його довірителька зварталася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей. Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області області від 20 січня 2015 року по справі №146/1797/14-ц присуджено стягувати з відповідача, щомісячно, на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі 385,80 гривень, а на утримання сина, ОСОБА_5 в розмірі 309,60 гривень. З часу винесення судом первинного рішення про стягнення аліментів (січень місяць 2015 року) в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги. В зв'язку з наведеним позивачці не вистачає коштів, які сплачує відповідач на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області області, щоб належним чином утримувати своїх дітей, забезпечувати їх всім необхідним. Його довірителька ніде не працює. Натомість відповідач є молодою, працездатною особою та має можливість працевлаштуватися. Також зазначив, що у відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на сьогоднішній день становить 970 гривень. На підставі викладеного, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згідний з тим, що коштів, які стягуються з його довірителя на підставі рішення суду, не вистачає на утримання малолітніх дітей відповідача. Поряд з цим, просив суд взяти до уваги той факт, що ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, в Центрі зайнятості не зареєстрований, індивідуальною трудовою діяльністю та підприємницькою діяльністю не займається, працює по найму. В зв'язку з наведеним, просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з його довірителя у розмірі 800 гривень, щомісячно на кожну дитину.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2007 року, який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області області від 20 січня 2015 року по справі №146/1795/14-ц між ними було розірвано.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на матеріальному утриманні ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №557, від 21.05.2018 та актом обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_3 від 19.05.2018.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року по справі №146/1797/14-ц стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 385,80 гривень, щомісячно та на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 гривень, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 20 листопада 2014 року.

Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», зазначено про те, що прожитковий мінімум з 01 липня 2018 року на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений в розмірі 1944.00 грн.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 972 грн.

Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Судом встановлено, що у позивачки змінилось матеріальне становище з часу винесення первинного рішення суду про стягнення аліментів (січень 2015 року), збільшилися витрати на утримання дітей, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо.

Крім того, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних з позивачкою дітей, останні піросли, у зв'язку із чим значно збільшився розмір витрат, як на їх утримання, так і на їх виховання.

Разом з тим, відповідачем надано докази того, що він власного житла не має, проживає у будинку своїх батьків, на даний час ніде не працює, в Центрі зайнятості не зареєстрований, індивідуальною трудовою діяльністю та підприємницькою діяльністю не займається. Вище вказані обставини підтверджуються довідкою №1083 виданою 14.06.2018 виконкомом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області та актом обстеження матеріально-побутових умов від 14 червня 2018 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивачка надала достатньо доказів того, що змінився її матеріальний стан. Відповідач позов визнав частково та надав докази, що не має можливості платити аліменти у розмірі зазначеному позивачкою.

У зв'язку з наведеним, суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_3 при пред'явленні позову, була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 200, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із громадянина ОСОБА_4 на користь громадянки ОСОБА_3, на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,, на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року по справі №146/1797/45-ц, провадження №2/146/64/15, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору на рахунок: отримувач коштів - УК у Рахів р/Рахівський район/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37862638, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО ГУДКСУ) 899998, рахунок отримувача 7211, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, мешканка с. Розтоки, буд. 32, Рахівського району, Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець с. Ділове, вул. 40-річчя Перемоги, буд.45, Рахівського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено06 липня 2018 року.

Головуюча: Марусяк М.О.