АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 685/116/18
Провадження № 22-ц/792/783/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В.,Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

учасники справи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2018 року (суддя - Бурлак Г.І.) за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про визнання правочину недійсним та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказував, що 22 серпня 2017 року ним укладено два договори - з ТОВ «АВТО ПРОСТО» договір №724450 (далі Договір) з метою придбання автомобіля Chery Tiggo, вартістю 325850 грн. та з ТОВ «АТ Сервіс» договір доручення №724450. На виконання умов договорів він сплатив 17985,26 грн. ТОВ «АВТО ПРОСТО» та 11730,60 грн. ТОВ «АТ Сервіс», однак автомобіль не отримав.

Посилаючись на те, що договір з ТОВ «АВТО ПРОСТО» не відповідає вимогам ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою забороняється здійснення нечесної підприємницької практики, яка вводить в оману, зокрема, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем та є односторонньою, оскільки передбачає лише права ТОВ «АВТО ПРОСТО» без будь-яких обов'язків, а відповідальність за виконання договору несе виключно учасник програми, права якого носять декларативний характер. Позивач сплачував кошти не за сам товар (автомобіль), а за можливість одержання права на купівлю товару (автомобіля), а відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів учасників групи, залучених до умов діяльності системи АвтоТак. Вважає, що оспорюваний Договір порушує його права, а діяльність відповідача з реалізації системи АвтоТак є такою, що вводить споживача в оману. Також, відповідач в договорі використав неконкретизовані поняття (підміна понять) внаслідок чого позивач помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення підписав оспорюваний договір, умови якого є несправедливими по відношенню до позивача, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин створюють істотний дисбаланс ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Бурлак Г.І. Категорія: 57

Доповідач: Янчук Т.О.

договірних прав та обов'язків на шкоду позивача.

Враховуючи викладене, просив суд визнати недійсним договір №724450 укладений 22 серпня 2017 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», а також договір доручення №724450 укладений 22 серпня 2017 року між ним та ТОВ «АТ Сервіс» та стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на його користь грошові кошти в розмірі 17985,26 грн., стягнути з ТОВ «АТ Сервіс» на його користь грошові кошти в розмірі 11730,60 грн.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним Договір №724450 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі», який укладено 22.08.2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «АВТО ПРОСТО». Визнано недійсним договір доручення № 724450, який укладено 22.08.2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «АТ Сервіс». Стягнуто з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 17985,26 грн. Стягнуто з ТОВ «АТ Сервіс» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 11730,60 грн. Вирішено питання по судовому збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «АВТО ПРОСТО», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що шляхом підписання договору та додатків до нього позивач підтвердив факт обізнаності та розуміння усіх істотних умов договору, оскільки під час підписання договору позивачу була надана вся вичерпна інформація, зокрема у договорі та додатку до нього, з метою виключення непорозумінь, зазначено опис послуг. Крім того, позивачу була надана можливість протягом 14 днів детально ознайомитися з договором, та у разі незгоди з його умовами подати заяву про його розірвання. Вказує на неправильне застосування судом першої інстанції ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вважає апеляційну скаргу ТОВ «АВТО ПРОСТО» не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що спірний правочин був укладений під впливом обману у зв'язку із здійсненням нечесної підприємницької діяльності, зокрема він отримав неправдиву інформацію стосовно оспорюваного правочину. Вважає, що діяльність відповідача підлягає під застосування ст.18,19 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки законом заборонена будь-яка діяльність, яка вводить споживача в оману.

Представник апелянта ТОВ «АВТО ПРОСТО» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

У судовому засіданні ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник ТОВ «АТ Сервіс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині третій ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторонами рішення суду першої інстанції в частині застосування вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що за положеннями п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється як такі, що вводять в оману, утворення та експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем. Установивши той факт, що позивач сплачував не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару ТОВ «Авто Просто» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, суд дійшов висновку про визнання угоди недійсною. І як похідну вимогу визнав недійсним договір з ТОВ «АТ Сервіс».

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом встановлено, що 22 серпня 2017 року сторони уклали договір №724450, з додатками №1 - анкетні дані учасника системи й перелік платежів із зазначенням їх розміру, які позивач повинен здійснити, та №2 - правила функціонування системи придбання в групах «Авто Так».

Дана угода укладена з метою придбання автомобіля марки CHERY модель Tiggo вартістю 325 850 грн.

22 серпня 2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «АТ СЕРВІС» укладено договір доручення, предметом якого є зобов'язання сплатити повіреним винагороду ТОВ «АВТО ПРОСТО» у сумі 11 760 грн. 60 коп. за рахунок ОСОБА_4

Також на виконання умов договору №724450 від 22.08.2017 року ОСОБА_4 здійснив на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» періодичні платежі на загальну суму 17 985 грн. 26 коп.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п.7 ч.3 ст.19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Аналіз п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом Договору сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст.1 Договору предметом договору є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Авто Так.

Умови договору дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними платежами, які названі в договорі «періодичні платежі».

Розмір одного періодичного платежу становить 0,8333% ( або 1/120) від ціни автомобіля та визначається в додатку №1 до договору.

Учасник зобов'язаний сплатити таку кількість періодичних платежів, яка є достатньою для сплати повної ціни автомобіля - тобто 120 внесків. Загальна кількість періодичних платежів та щомісячної винагороди названа в Договорі як Графік внесків.

Сплачені всіма учасниками певної групи періодичні платежі складають «Фонд групи». Саме за рахунок фонду групи щомісяця придбаваються автомобілі, які за визначеними Договором механізмом передаються кожному учаснику певної групи.

Договором укладеним між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та позивачем встановлено, що позивач зобов'язаний щомісячно сплачувати: періодичний платіж - 0.8333% від ціни автомобіля, щомісячну винагороду - 0,415% від ціни автомобіля + ПДВ, сплата внесків здійснюється не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_4 договір складається з основного тексту Договору та Додатку №1. Додаток підписаний сторонами і є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.19.2 ст.19 Договору підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згода Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та додатків до нього.

Договір позивача включено до групи №1273 та видано порядковий номер 02 у цій групі. У зв'язку з чим ОСОБА_4 було сплачено Винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи в розмірі 3% з урахуванням ПДВ від поточної ціни автомобіля вказаної в додатку №1.

Таким чином, в Договорі чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля.

Отже, Договором передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної Угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «АВТО ПРОСТО» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання автомобілів у групах «АвтоТак» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати.

За таких обставин висновок суду про те, що діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» за Договором сторін є функціонуванням «пірамідальної схеми», суперечить змісту п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з відсутністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга».

Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послу» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Суд зазначених вимог закону не врахував і до правовідносин сторін не застосував.

Законом України від 02 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 09 січня 2012 року) внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п.111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах») (далі - Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п.1.2 ч.1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Відповідно до ч.3 п.18 Ліцензійних умов до заяви про отримання ліцензії здобувачем ліцензії додаються такі документи: для провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах - внутрішні правила надання фінансових послуг та зразок договору про надання адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, які повинні відповідати вимогам п.92 та 93 цих ліцензійних умов, також умовам провадження діяльності з адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах, встановлених Національною комісією з фінансових послуг.

Відповідно до п.93 Ліцензійних умов, фінансова установа надає послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах на підставі договору, який повинен відповідати вимогам статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статей 10, 15, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів». До договору про адміністрування послуг додається довідка, складена фінансовою установою у довільній формі, про ознайомлення учасника групи з внутрішніми правилами надання фінансових послуг, яка підписана учасником групи та яка повинна містити дату її складання.

Як вбачається із матеріалів справи ТОВ «АВТО ПРОСТО» виконавши вимоги передбачені Законом України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, отримало відповідну ліцензію.

Ураховуючи те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати правильним висновок суду про те, що така діяльність здійснюється товариством нелегітимно, і діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» з реалізації системи АвтоТак є такою, що вводить споживача в оману.

Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальної схеми».

Наведене дозволяє визнати, що висновок суду щодо пірамідальності схеми придбання товарів у групах, який ґрунтується тільки на факті неотримання автомобілів усіма учасниками групи одночасно, а лише окремими учасниками й у певній послідовності, є помилковим.

Помилковим є й висновок суду про введення позивача в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача.

Такий висновок суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення ОСОБА_4 отримав примірник договору та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно до п.19.2 ст.19 Договору підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього.

Згідно з п.12.1.5 ст.12 Розділу 11 Договору, якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 днів календарних днів від дати підписання Договору, договір вважається розірваним і учасник звільняється від будь-яких зобов'язань за ним. Учаснику повертається вся сума коштів сплачених за Договором про адміністрування. Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання Угоди. Однак, як установлено судом, ОСОБА_4 із заявою про розірвання Угоди в чотирнадцятиденний термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами Угоди.

Таким чином, висновок суду про наявність обману та ознак «пірамідальної схеми» у діях ТОВ «АВТО ПРОСТО» під час укладення Договору є помилковим і не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з нормами Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг».

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» задовольнити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про визнання правочину недійсним та стягнення коштів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук