ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/626/18

провадження № 22-ц/781/1551/18

Головуючий у суді І-ї інстанції Макарова Ю.І.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дуковського О.Л., Кіселика С.А.,

секретар судового засідання Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі,

УСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно із врахуванням індексації, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з березня 2002 року по липень 2009 року. В період спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач. На даний час донька проживає разом з мамою, навчається у десятому класі Кременчуцького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ тепенів - ліцей» № 30 ім. Т.Г. Шевченка Полтавської області. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, офіційно не працевлаштований, розмір доходу позивачу не відомий.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року включно. Вирішено питання про судові витрати та негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідач не погодився із вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування з підстав порушення судом норм процесуального права і неправильного застосування норм матеріального права та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертає увагу, що він є інвалідом першої групи, має онкологічне захворювання, потребує термінового коштовного лікування. Його пенсії не вистачає на забезпечення свого проживання і лікування, тому відсутня можливість надавати матеріальне утримання дочці. Суд першої інстанції не врахував зазначені ним обставинита не перевірив докази на їх підтвердження, які відповідач просить дослідити і оцінити суд апеляційної інстанції.

В засідання апеляційного суду сторони та їх представники, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з підписами (а.с. 96, 97, 98, 99), не з'явились, про причину не повідомили, відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).

Позивач відповідно до копії свідоцтва про одруження від 27.10.2009 року змінила прізвище "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3" (а.с.68).

Дитина проживає із позивачем, відповідач з ними не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6).

ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує щомісячно пенсію за віком в розмірі 1452, 00 грн. (а.с.22, 23).

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0562455 від 27.06.2017 року, відповідачу встановлено І групу інвалідності (а.с. 28).

Відповідачем також надано копії медичної документації на підтвердження наявного онкологічного захворювання та проведеного лікування. (а.с. 25, 26, 29, 30).

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.05.2018 року, ОСОБА_2 не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с. 27)

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані сторонами докази і належно їх оцінивши, суд першої інстанції правильно вирішив даний спір по суті і визначив розмір аліментів з урахуванням встановлених обставин, часткового визнання відповідачем позову, стану здоров'я дитини, її віку, стану здоров'я відповідача, наявності у нього постійного доходу у виді пенсії, стягнув з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що зможе сприяти забезпеченню умов для належного утримання та проживання дитини і не буде порушувати прав відповідача.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на докази, що підтверджують стан його здоров'я, тяжкість захворювання, невеликий розмір щомісячного доходу у вигляді пенсійних виплат, не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для звільнення батька від обов'язку утримувати свою неповнолітню дочку.

Ввизначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Дуковський

С.А. Кіселик