Ухвала

02 липня 2018 року

м. Київ

справа № 210/6117/13-ц

провадження № 61-28154ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року про виправлення описки у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1, про захист прав споживачів, визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним, договору застави припиненим, стягнення грошової суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 через засоби поштового зв'язку звернулися 18 квітня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, які були усунуті.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 210/6117/13-ц становить 46 147,60 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 210/6117/13-ц є малозначною у силу вимог закону.

У касаційній скарзі особи, які її подають, посилаються на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки викладені у оскаржених рішеннях висновки не узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду України та Касаційного цивільного Суду в складі Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

У касаційній скарзі міститься заява про зупинення виконання рішення суду до закінчення його перегляду у касаційному порядку. Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте в заяві про зупинення виконання рішення не вказано підстав для зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі № 210/6117/13-ц.

Витребувати з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 210/6117/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1, про захист прав споживачів, визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним, договору застави припиненим, стягнення грошової суми.

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про зупинення виконання рішення суду відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 серпня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат