Справа № 383/1017/17
Номер провадження 2/383/116/18
У Х В А Л А

23 серпня 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Одінцової Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4, про визнання договорів міни недійсними та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що обмін відбувся нерівнозначний, чим порушено закони, які регулюють земельні правовідносини, зокрема п.п.б п. 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 14, 15 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 203, 215, 216, 232, 238, 715 Цивільного кодексу України, укладений в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), а тому в силу положень закону є підставою для визнання їх недійсними.

22.08.2018 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Адаменко І.М. з тих підстав, що остання порушує строки розгляду справи, в порушення вимог ч.1 ст. 84 ЦПК України на стадії відкриття провадження у справі витребувала докази оспорювані правочини без врахування того, що позивачем не надано обґрунтування неможливості самостійно отримати докази, а також відсутності інформації щодо наявності у позивача її примірника договору. Також, за відсутності належного обґрунтування стороною позивача неможливості подання оспорюваних правочинів, суддя ухвалою суду від 20.08.2018 року безпідставно поновила позивачу строк для подання доказів на стадії розгляду справи по суті і задовольнила клопотання про витребування доказів - оспорюваних правочинів повторно, що суперечить нормам ЦПК України. Вказує, що зазначені обставини свідчать про сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді, що є підставою для її відводу.

Дана заява за правилами ч.8 ст.40 ЦПК України вирішується судом без повідомлення учасників справи.

Оскільки на час подання заяви про відвід судді у Бобринецькому районному суді Кіровоградської області здійснюють правосуддя менше трьох суддів, тому відповідно до положень ч.5 ст. 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наведені представником відповідача підстави для відводу головуючого судді, приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ'єктивності судді.

В частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

За умовами ч. 3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Заявлений представником відповідача відвід судді Адаменко І.М. фактично ґрунтується на критичній оцінці процесуальних дій і рішень судді у цій справі, зокрема щодо витребування доказів оспорюваних правочинів.

Однак, з вказаними доводами представника відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України визначені функції та повноваження головуючого у судовому засіданні.

Так, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 83 ЦПК України передбачено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.01.2018 року відкрито провадження у справі та за клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 оригінали оспорюваних договорів міни.

Враховуючи зміст відмови нотаріуса надати запитувані судом оригінали оспорюваних договорів та відсутність їх у сторін провадження, позивачу судом було розяснено і надано можливість отримати документи шляхом виготовлення їх дублікатів. При цьому, судом під час розгляду справи надався сторонам строк для подання додаткових доказів у справі, на що позивач вказувала, що в силу свого похилого віку та скрутного майнового стану самостійно надати дублікати оспорюваних правочинів їй утруднено, оскільки їх виготовлення займе значний час та коштує значних коштів, яких вона не має.

Також, є необхідним зазначити, що учасник справи має належним чином реалізовувати надані йому процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, однак сторона відповідача під час розгляду справи відзиву на позов та жодних доказів не подала, при цьому відмовилася надавати свої примірники оспорюваних правочинів, посилаючись на їх відсутність.

З вказаних підстав 20.08.2018 року від позивачки надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів та повторне витребування від приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 оригіналів оспорюваних правочинів, яке ухвалою суду від 20.08.2018 року було задоволено.

Також суд відзначає, що в ході всього часу розгляду справи в якості представника відповідача приймав участь ОСОБА_1 і всі процесуальні дії судом вчинялись з врахуванням думки представника відповідача, який при цьому будь-яких зауважень, скарг з приводу дій головуючого не заявляв.

Окрім того, у відповідності до положень ч.4 ст.36 ЦПК України прийняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду цивільної справи, не є підставою для відводу судді та не можуть оціночно визначатись як сумніви у її об'єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

Доводи представника відповідача про порушення судом строків розгляду справи як на підставу для відводу судді є необгрунтованими, оскільки тривалий розгляд справи зумовлений виключно обєктивними причинами - витребуванням доказів з метою прийняття обгрунтованого та законного рішення суду.

Розгляд даної справи триває з січня 2018 року і передача справи на розгляд іншому судді може призвести до порушення прав сторін на доступ до правосуддя.

Крім того, суд вважає, що заявлений відвід націлений на затягування розгляду справи та зловживання відповідача своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заява не містять обгрунтованих даних, які б свідчили про наявність сумніву в об'єктивності чи неупередженості головуючої судді Адаменко І.М., а тому у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді.

Судовий розгляд справи проводити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Адаменко