Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/939/18
Провадження № 2/433/453/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Троїцьке матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 22 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб під актовим записом № 646. Від вказаного шлюбу вони дітей віком до одного року не мають. Позивач вказує, що їх шлюб на даний час розпався, між ними втрачено почуття любові. В подальшому збереження шлюбу між відповідачем та позивачем на думку останньої не можливе, так як вказане суперечить її інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу залишити шлюбне.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 031161 сторони з 22 вересня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 646. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 063097 сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Післяшлюбне прізвище позивача слід залишити як ОСОБА_4, так як у даній справі не стоїть питання на зміну прізвища позивача на дошлюбне.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідач згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 є інвалідом І групи за загальним захворюванням, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою застосування до нього пільг щодо сплати судового збору, у звязку з чим у даному випадку суд не застосовує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 141-142, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 22 вересня 2006 року ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 646.

Позивачу після розірвання шлюбу прізвище залишити ОСОБА_2.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Суський

05.07.18