Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Юдицькому К.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь у якості відшкодування завданих йому матеріальних збитків 37 018,33 гривень; у якості відшкодування завданої йому моральної шкоди 26 000 гривень; судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_4

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн. на користь держави. Відповідно вказаної постанови суду, 13 квітня 2017 року о 12 год. 17 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак 48975KK, по вул. Крайня, виїхавши на регульоване перехрестя з вул. Братиславська в м. Києві, на заборонений сигнал світлофора (червоний), здійснив зіткнення з автомобілем Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Братиславська на зелений сигнал світлофора, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків, тобто порушив вимоги п. п. 2.3 (б). 8.7.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 27 вересня 2017 року Апеляційний суд м. Києва своєю постановою відхилив доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі та залишив без змін постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року, чим підтвердив обставини встановлені в суді першої інстанції. Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, автомобіль Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 був під керуванням його дружини ОСОБА_1, проте належить йому, ОСОБА_3, на праві власності, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача в результаті порушення ним Правил дорожнього руху України, його автомобіль НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження, чим відповідач завдав йому матеріальних збитків. Автомобіль відповідача не був застрахований полюсом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому він не має можливості звернутися до страхової компанії для відшкодування завданих відповідачем матеріальних збитків. При цьому, відповідач відмовився добровільно відшкодовувати завдані ним йому матеріальні збитки, мотивуючи це тим, що він не згоден з постановами Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року та Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року та не вважає себе винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. З метою ремонту механічних пошкоджень отриманих його автомобілем в результаті дорожньо-транспортної пригоди, він звернувся до спеціалізованої станції технічного обслуговування автомобілів TOB «АВТОСАМІТ ЛТД», де він постійно обслуговує свій автомобіль. 26 квітня 2017 року TOB «АВТОСАМІТ ЛТД» були завершені основні ремонтні роботи по відновленню його автомобіля, вартість яких з урахуванням вартості придбаних матеріалів та запчастин становила 24 217,99 гривень. 25 травня 2017 року було встановлено молдинг решітки радіатора (лівий), який був замовлений, бо на момент проведення ремонтних робіт цієї деталі не було, вартість запчастини становить 613,51 гривень. Крім того, захисна плівка на пошкоджений передній бампер ще не наклеєна, вартість з урахуванням робіт становить 13 200 гривень. Крім матеріальних збитків, відповідачем йому було також завдано значної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього та членів моєї сім'ї, а саме його дружини, яка потрапила в дорожньо-транспортну пригоду та у душевних стражданнях, яких він зазнав зв'язку із пошкодженням його майна, тощо. Крім того, відповідач не зважаючи постанови Дніпровського районного суду м. Києва 07 червня 2017 року та Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року не визнає свою вину та продовжує звинувачувати у дорожньо-транспортній пригоді його дружину, чим мотивує свою відмову відшкодовувати збитки та зачіпає честь та гідність їхньої родини. Через дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася з вини відповідача, був порушений звичайний спосіб його життя, тому він змушений був докладати додаткових матеріальних та моральних зусиль для відновлення та захисту його порушених прав та відновлення його пошкодженого майна, тощо. Враховуючи вищеописану глибину його душевних страждань завдану йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за вини відповідача, моральну шкоду він оцінює в 26 000,00 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року у вказаній справі було відкрито провадження, а ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована, при цьому відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Після даної ДТП позивач звернувся для здійснення ремонтних робіт до TOB «АВТОСАМІТ ЛТД». Експертиза пошкоджень автомобіля проведена не була, а відповідач не запрошувався на огляд автомобіля, оскільки на той час не був притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач до МТСБУ щодо виплати страхового відшкодування не звертався, в досудовому порядку позивач також не звертався, так як звернення до винуватця ДТП з приводу відшкодування завданої шкоди є виключно правом позивача. Щодо наявності захисної плівки на автомобілі зазначила, що рахунком-фактурою підтверджено наявність захисної плівки на автомобілі та необхідність її зняття. Крім того, зазначила, що позивачем у позовній заяві не було заявлено вимог в частині відшкодування шкоди з урахуванням зносу автомобіля та вартості запчастин.

Відповідч ОСОБА_4. в судове засідання не з'явився. Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні протии позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив суду, що позивач мав звернутися з приводу страхового відшкодування до МТСБУ, а ліміт відповідальності встановлений на рівні 100 000 гривень. Відповідач не погоджується із визначеною вартістю ремотних робіт автомобіля позивача. Так, роботи щодо встановлення захисної плівки на автомобіль являються додатковим замовленням, при цьому доказів того, що захисна плівка була встановлена взагалі немає. Її вартість визначена з урахуванням всього автомобіля, а варість фарби у розмірі 10 000 гривень має вистачити на фарбування всього автомобіля. Крім того, відповідач не визнає необхудності витрат на поліровку пластику та прибирання салону автомобіля позивача. Також, зазначив, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачена необхідність виклику особою, яка проводить експертизу пошкоджень автомобіля, всіх осіб, які брали участь у ДТП, при цьому відповідач взагалі не викликався. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що пред'явлення таких вимог є правом позивача, але хвороба позивача була наявна ще до ДТП. Крім того, позивач не надав доказів щодо нарахування саме такої суми моральної шкоди. Зазначив, що відшкодуванню підлягають лише фактичні витрати позивача на проведення ремотних робіт автомобіля, які підтверджуються відповідними актами та квитанціями.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 квітня 2017 року о 12 годині 17 хвилин на по вул. Крайня, при виїзді на нерегульоване перехресті з вул. Братиславська в м. Києві між автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак 48975KK, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданням матеріальних збитків.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року було залишено без змін.

Таким чином, вказана постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року станом на день розгляду справи є такою, що набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_3

Як встановлено судом, позивачем до сплати відповідачу було розраховано суму матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 у розмірі 37 018,33 гривень.

Згідно рахунку-фактури № від 26 квітня 26 квітня 2017 року ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», за ремонт автомобіля «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 було нараховано 11 750,40 гривень, згідно рахунку-фактури № від 26 квітня 26 квітня 2017 року ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», за ремонт автомобіля автомобіль «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 було нараховано 11 750,40 гривень, які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією № 32 та квитанцією № 31 від 26 квітня 2017 року.

Відповідно до акту виконаних робіт № від 26 квітня 2017 року ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», загальний розмір запчастин та матеріалів, а також виконаних робіт по ремонту автомобіля «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 становить 23 498,58 гривень, з них 23 204, 82 гривень вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Згідно акту виконаних робіт № від 25 травня 2017 року ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», вартість холдингу решітки радіатора з ручною мийкою становить 717,19 гривень, з них ручна мийка складає 103,68 гривень, 613,51 гривень - вартість решітки радіатора.

Крім того, позивачем також були понесені витрати по наклеюванню захисної плівки на автомобіль «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3 у розмірі 13 200,00 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою № від 01 грудня 2017 року.

Таким чином, загальний розмір відновлювального ремонту автомобіля становить 23 204,82 гривень, вартість решітки радіатора 613,51 гривень та вартість захисної плівки - 13 200 гривень.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, в даному випадку, майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав.

При цьому, обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Таким чином, оцінюючи вказані факти в їх сукупності, беручи до уваги презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 37 018, 33 гривень завданої матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «Lexus RX 50», державний номерний знак НОМЕР_3, розмір якої підтверджується належними та допустимими доказами наданими стороною позивача.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3598/249, виданої ДП «Інститутом ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка НАМН України», позивач ОСОБА_3 в період часу з 25 вересня 2017 року по 06 жовтня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні із скаргами при поступленні: періодичне поколювання в області серця, оніміння пальців, дискомфорт в стопах, судоми. При цьому, зі змісту даної виписки вбачається, що позивач має гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, 2 ризик 3.

Враховуючи наведені позивачем обґрунтування в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приймає до уваги, що спричинені матеріальні збитки майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичного способу життя, призвели до здійснення баззаперечно непередбачуваних витрат, пов'язаних із пошкодженням автомобіля, порушенням нормальних життєвих зв'язків, порушенням стану здоров'я, у зв'язку з чим в розрізі даного спору вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1280,00 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 2, 10, 48, 49, 76, 77-81, 89, 133, 137, 141, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_9, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 37018 гривень 33 копійки, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та судовий збір в сумі 1280 гривень, а всього 43298 (сорок три тисячі двісті дев'яносто вісім) гривень 33 (тридцять три) копійки.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.

Суддя: