Справа № 629/4402/18
Провадження № 2/629/1585/18
15.11.2018 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді -Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання -Заводяної О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-
Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту заяви вбачається, що остання позов підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1999 року, двокімнатна квартира за АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 та згідно копії рішення Лозівської міської ради Харківської області від 21.08.2006р. «Про виключення з переліку об'єктів, які складають комунальну власність територіальної громади м. Лозова квартири» вказану квартиру було виключено з переліку об'єктів, які складають комунальну власність територіальної громади м. Лозова, оскільки вона належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.5-6).
З копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу вбачається, що відповідач є сином позивачки, а з копії довідки КП «ЖУК» від 26.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1(а.с.4, 9-10).
Відповідач в даній квартирі не проживає з 29.04.2003 року, що підтверджується копіями актів про непроживання особи за місцем реєстрації від 20.12.2017 року, 15.03.2018 року, 13.06.2018 року(а.с. 11-13).
За змістом позовної заяви- відповідач не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті, факт його реєстрації в її квартирі створює їй проблеми при оформленні субсидії. Вона не чинила ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачеві, особистих речей та майна, яке йому належить в зазначеній квартирі, він не має.
Доказів того, що відповідач виконує обов'язки по утриманню квартири та не втратив інтересу до спірної квартири, матеріали справи не містять.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач в даній квартирі не проживає з 2003 року, що підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.12.2017 року, 15.03.2018 року, 13.06.2018 року.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, в зв'язку з чим позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.А. Мицик