Провадження по справі № 2-др/752/36/18
У Х В А Л А

Іменем України

30.08.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 простягнення аліментів,

встановив:

30.08.2018 року до суду звернулась представник позивача ОСОБА_1 із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Обґрунтовуючи заяву тим, що 23.08.2018 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн., просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати позивача на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн, на листування 28.68 грн., а всього 6028, 68 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.08.2018 року було ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704, 80 грн. вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладено на відповідача ОСОБА_5 В тім, судові витрати на правову допомогу не стягнуто судом, а тому, на думку заявника, це є підставою для винесення судом, яким було ухвалено рішення суду від 23.08.2018 року, додаткового рішення, яким необхідно стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн, на листування 28.68 грн., а всього 6028, 68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом позивачка заявила вимогу про покладення судових витрат на відповідача,до позову було долучено просту копіюдоговору про надання правової допомоги від 09.06.2018 року, просту копію ордеру серія КС № 417167, копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу з відміткою про фактичну оплату послуг в сумі 3000, 00 грн., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та розрахунок попередньо визначених судових витрат на суму 6 030, 00 грн. (а.с. 11-15).

Зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що заявником додатково додано копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 2 від 11.06.2018 року та № 3 від 29.08.2018 року, які на час розгляду цивільної справи були відсутні.

Тобто заявником не було надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною.

Крім того, заявником зазначено, що кошти в розмірі 28, 68 грн. витрачені на листування, також мають бути включені до судових витрат, проте заявником відповідних доказів (квитанцій)на час розгляду справи надано не було.

За правилами статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, вимоги заявника щодо винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у розмірі 6028, 68 грн. є необґрунтованими і не доведеними, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 261, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції через суд суд першої інстанції, яким ухвалено судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк