Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"06" грудня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Кадимовій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, що підтверджується правовстановлюючими документами. У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який за вказаною вище адресою тривалий час з 2001 року не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. В квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 06.12.2018 року ухвалено рішення проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачка є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2012 року, що підтверджується витягом МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 18.12.2012 року.

Як вбачається з відомостей, наданих Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, вбачається, що відповідач по справі зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки Автономної громади адміністративної одиниці Албуфейра-де-Олюш-де-Агуа від 07листопада 2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є предявником посвідки на постійне проживання №763V4595V, виданої Службою у справах іноземців та прикордонного контролю округу Албуфейра 22.10.2014 року з терміном дії до 27.10.2019 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Монтешору, 8200-351, Албуфейра, в режимі спільного ведення господарства з ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4.

Згідно акту №262 про фактичне проживання, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсний зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але фактично не проживає з 2001 року по теперішній час.

За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 шістнадцять років, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н. В. Литвиненко