Справа № 456/4906/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/1054/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

за участю:заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою в якій просив зупинити виконавче провадження за виконавчим листом у справі №456/4906/15-ц, від 11.10.2016 року відповідно до перехідних положень ч.1 п.17.3 та визнати виконавчий лист Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/4906/15-ц, від 11.10.2016 року таким, що не підлягає до виконання.

В обґрунтування заяви покликався на те, що 12.01.2018 року в судовому засіданні Стрийського міськрайонного суду Львівської області при розгляді заяви про відстрочку виконання судового рішення за виконавчим листом у справі № 456/4906/15-ц, від 11.10.2016 року виявилось, що виконавчий лист видано з порушенням вимог ч.1 ст. 431 ЦК України, а саме такий видано за підписом судді Пака В.М., однак останній не мав повноважень судді. На підставі такого виконавчого листа, державний виконавець Гопей В.І. відкрила виконавче провадження за виконавчим листом від 11.10.2016 року, який не відповідає вимогам законодавства, а тому змушений був звернутись до суду із даною заявою.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою, прийнятою з порушення норм процесуального права. Зокрема покликається на те, що 12 січня 2018р. йому стало відомо, що виконавчий лист у справі № 456/4906/15-ц від 11.10.2016 р. видано з порушеннями приписів законодавства України, а саме у виконавчому листі зазначено, що його підписав і видав з гербовою печаткою суддя Пак В.М., який уже 6 місяців не має повноважень судді у звязку з виходом на пенсію. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в ухвалі суду від 02.03.2018р. зазначив, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю або частково. Зазначає, що у судовому засіданні достеменно зясовано, що виконавчий лист містить в собі обовязок боржника, який відсутній у сумі 830,3 доларів США, що з ухвали суду є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання. Крім того, підставою відмови у задоволення заяви ОСОБА_2 послужило те, що судом зясовано, що підпис у виконавчому документі під прізвищем судді Пак В.М. належить судді Микитчину І.М., котрий на момент видачі виконавчого документа виконував обовязки голови суду, а тому мав право підпису. Однак, документальних доказів про достеменність викладеного в матеріалах справи немає, невідомо чим керувався суд, що це саме підпис судді Микитчина І.М., що саме в цей день, 11.10.2016р., він виконував обовязки голови суду і чому у виконавчому документі разом з підписом судді Микитчина І.М., відсутній запис, що це є суддя Микитчин І.М. Крім того, вказує на те, що підпис судді Микитчина І.М. спростовується документами, що є в матеріалах справи, оскільки 13.02.2018р., за № 1764 головуючий суддя Янко Б.Я., звернувся до голови суду ОСОБА_5. підтвердити, що ОСОБА_6 11.10.2016р виконував обовязки голови Стрийського міськрайонного суду та надати про це відповідний наказ. 15.02.16р. за № 01-42.2/16/18 голова суду ОСОБА_7 відмовив і не надав підтверджень, що в жовтні 2016 року ОСОБА_6 виконував обовязки голови Стрийського міськрайсуду і мав повноваження підпису на виконавчому листі судді Пак В.М. Отже, висновок Стрийського міськрайсуду Львівської області, в ухвалі суду від 02.03.2018р. про те, що це саме суддя Микитчин І.М. підписав виконавчий лист у справі № 456/4906/15-Ц від 11.10 2016р.. який мав це повноваження не аргументований, що це саме є підпис ОСОБА_6, і що він мав належні повноваження і такий висновок ґрунтується на документах. Сам ОСОБА_6, також не є суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області, а відтак вважає, що оскаржувана ухвала постановлена на сумнівних припущеннях, без належних доказів. Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу, що перешкоджає провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що суддя Микитчин І.М. мав право підпису у виконавчому листі, оскільки виконував обовязки голови суду, а також враховуючи, що ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.01.2016 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором в сумі 3100,78 доларів США, а також 1 218, 00 гривень сплаченого судового збору. (а.с. 32)

На виконання вказаного рішення 18.02.2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №456/4906/15-ц.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено обовязковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" однією з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що виконавцем виноситься постанова.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною "права на суд", та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції").

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження, оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, тому перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі. Це підтверджується Правовою позицією Верховного Суду України висловленій у Постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-599цс16.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що виконавчий лист від 18.02.2016 року, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3100, 78 (три тисячі сто) доларів США 78 центів боргу, а також 1218 (одну тисячу вісімнадцять) грн. сплаченого судового збору, є таким, що не підлягає виконанню та вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги є тотожними з доводами заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і не спростовують правильності висновків суду, тому не дають підстав для її задоволення.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1.ч.1 ст.374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04.07.2018 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_8