Дата документу 26.09.2018
Справа № 320/7756/17
26 вересня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
при секретарі Діденко Т.Ю.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, інші клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «за відсутністю адресата вдома».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_1 за місцем її проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Отже, суд вважає, що відповідача був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
19.03.2007 відповідачка звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про оформлення кредиту /а.с.7/.
В подальшому 27.12.2016 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (надалі «Генеральна угода») /а.с.8/.
Вказаним договором була проведена реструктуризація заборгованості відповідачки, яка виникла в період надання останній кредиту та сторони домовилися, що заборгованість за цим договором складає 8445 грн. 55 коп. Дата остаточного погашення заборгованості за даним кредитним договором 31.12.2019 рік.
Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит на 36 місяців з 27.12.2016 по 27.12.2019 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 7628 грн. 64 коп. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 2,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указаній в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 299 грн. 29 коп. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2019 /а.с.8/.
Відповідачка була ознайомлена з тим, що Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір. Своїм підписом ОСОБА_2 підтвердив свою згоду і факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді /а.с.12 зворот/.
На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Оскільки взяті на себе зобов'язання за Генеральною угодою відповідачкою виконані не були, станом на 21.09.2017 за нею утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 7348 грн. 99 коп. та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 1302 грн. 98 коп., які підлягають стягненню.
Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.6/.
Відповідно до ст.611 ЦК України одним із правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки.
У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК).
Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф за порушення позичальником строків погашення заборгованості, указаних в угоді та Умовах і правилах, більш ніж на 31 день.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 242 грн. 60 коп.
Враховуючи наведене та у зв'язку із встановленим порушенням зобов'язання з боку відповідача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і штраф підлягає стягненню в розмірі, що заявлений позивачем 242 грн. 60 коп.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК).
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2ст.551 ЦК України).
Однак, позивачем не наведені в позові підстави нарахування пені, не зазначений спосіб і порядок її нарахування.
Так, в доданому до позову розрахунку зазначено, що відповідачці нараховувалися суми комісії в розмірі 1763 грн. 70 коп. При цьому, ні Генеральною угодою, ні Умовами та правила надання банківських послуг не передбачено комісію, а якщо це пеня, то із наданого розрахунку неможливо встановити процентну ставку чи інше, з якої суми і за який період нараховувалися сума 1763 грн. 70 коп.
Так як доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, то розмір пені є недоведеним.
Крім того, існують інші підстави для відмови в задоволенні вимог про стягнення пені.
Так, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.
У звязку зі стягненням на користь позивача суми штрафу, то стягнення суми пені, до того ж розмір якої не доведений позивачем, суперечить ст. 61 Конституції України, а тому, в цій частині вимог слід відмовити.
Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 7348 грн. 99 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом 1302 грн. 98 коп., штраф 242 грн. 60 коп., а всього в сумі 8894 грн. 57 коп.
Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 18, 141, 247, 258, 264-265, 274, 279, 280,352-356 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: