Справа № 379/1003/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.10.2018 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.,

з участю секретаря: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Таращанська міська рада Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом і просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуватися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що відповідач більше року не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.08.2018 року, складеного депутатом Таращанської міської ради Замачковською Л.М. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вона є власником 1/2 частини даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2017 року, зареєстрованого в реєстрі № 462. Вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання двічі 21.09.2018 та 03.10.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2017 року, зареєстрованого в реєстрі № 462.

В даному житловому будинку зареєстрований відповідач в справі, ОСОБА_2, який більше року не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.08.2018 року, складеного депутатом Таращанської міської ради Замачковською Л.М. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частина 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначає чіткий перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, але у зв'язку з тим, що відповідачі відмовляються виписатися добровільно, єдиною підставою для зняття з реєстрації місця проживання може виступити остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Позивач є власником 1/2 частини даного будинку, відповідач більше року в ньому не проживає та ним не користується, вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав.

Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідач не проживає у вищевказаному жилому приміщенні більше року, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним.

Згідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 р. № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуватися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 730,80 грн. (сімсот тридцять гривень 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий:С. А. Потеряйко