Провадження № 2-з/524/82/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заява отримана суддею 14.12.2018 року. 17.12.2018 року заявник уточнила заяву, просила суд накласти арешт на:
- квартиру АДРЕСА_1 ,
- квартиру АДРЕСА_2 ,
- будинок АДРЕСА_3 ,
- земельну ділянку по АДРЕСА_4 (площа 0,20 га),
- земельну ділянку по АДРЕСА_5 (площа 0,3363 га),
- земельну ділянку по АДРЕСА_5 (площа 0,2500 га),
- земельну ділянку по АДРЕСА_5 (площа 0,5268 га),
- земельну ділянку по АДРЕСА_6 (площа 0,0607 га).
В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Заявник просить накласти арешт на кілька об`єктів нерухомого майна, більшість з яких знаходиться за межами територіальної юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука. Доказів того, що вартість майна, яка знаходиться в Автозаводському районному районі м. Кременчука є найвищою, заявник не додає.
Заявник не зазначає в чому полягають ризики невиконання можливого рішення суду.
Слід зауважити, що все майно, про майбутній поділ якого йдеться у заяві, є об`єктами нерухомого майна. Отже, їх відчуження можливо лише на підставі нотаріально посвідченої угоди за згодою іншого подружжя, якщо це майно є об`єктом спільної власності подружжя.
Ч. 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
У відповідності до роз`яснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Достатніх підстав для забезпечення позову суд не встановив, оскільки доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду не надано.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 153, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя