Справа № 158/328/18 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Провадження № 22-ц/773/736/18 Категорія: 57 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Галицька І.П.,

з участю: представника відповідача Стемпневської М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ківерцівської філії Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про захист порушеного права споживача, визнання дій неправомірними, зобов'язання укладення договору на користування електричною енергією для побутових потреб з договірною потужністю за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ківерцівської філії ПрАТ «Волиньобленерго» про захист порушеного права споживача, визнання дій неправомірними, зобов'язання укладення договору на користування електричною енергією для побутових потреб з договірною потужністю, яка визначається виходячи із потужності наявних у споживача струмоприймачів.

Посилалась на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначений будинок електрифікований. 09.09.2016 року працівниками ПрАТ «Волиньобленерго» було здійснено заміну електричного лічильника на будинку, після чого почали виникати проблеми з роботою побутових електроприладів. Після звернення до Ківерцівської філії ПрАТ «Волиньобленерго», отримала договір на користування електричною енергією для побутових потреб. Ознайомившись з даним договором було встановлено, що він укладений без її відома та підписаний іншою особою. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2017 року визнано договір користування електричною енергією для побутових потреб від 31.12.2003 року особовий рахунок НОМЕР_1 недійсним. На неодноразові звернення до Ківерцівської філії ПрАТ «Волиньобленерго» із заявами про укладення договору на користування електричною енергією для побутових потреб з урахуванням потужностей, яка визначена виходячи з потужностей наявних у неї струмоприймачів, за адресою АДРЕСА_1, їй було відмовлено в укладені вищевказаного договору.

Вважає, що їй безпідставно відмовлено в укладенні договору про користування електричною енергією для побутових потреб з договірною потужністю 9,5 кВт, просить визнати відмову Ківерцівської філії ПрАТ «Волиньобленерго» укласти договір про користування електричною енергією для побутових потреб з договірною потужністю 9,5 кВт, згідно електротехнічного рішення 2017-26/09 ЕТР неправомірною та зобов'язати відповідача укласти з ОСОБА_2 договір про користування електричною енергією для побутових потреб з договірною потужністю 9,5 кВт, згідно електротехнічного рішення 2017-26/09-ЕТР по житловому будинку належного їй на праві власності.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 17 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Вказує, що є споживачем, тому відповідач зобов'язаний укласти з нею договір на електропостачання.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 93,8 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та проживає у вищевказаному будинку (а.с.10).

Відповідно до Договору на користування електричною енергією для побутових потреб, особовий рахунок НОМЕР_1-03, укладеного між ВАТ «Волиньобленерго» та ОСОБА_2 остання є споживачем електричної енергії за вищевказаною адресою. Договірна потужність становить 1,3 кВт (а.с.11-12).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2017 року визнано недійним договір на користування електричною енергією для побутових потреб від 31.12.2003 року особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с.18-19).

ОСОБА_2 неодноразово зверталась до директора ПрАТ «Волиньобленерго» в особі Ківерцівської філії «Волиньобленерго» Дудка І.О. із письмовими заявами про укладення договору на користування електричною енергією для побутових потреб з врахуванням потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у неї струмоприймачів, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Листами від 19.07.2017 року № 02/3-1220, 28.08.2017 року № 16-13/1287, 08.11.2017 року № 01/33-1438 ОСОБА_2 повідомлено, що величина договірної потужності становить 1,3 кВт, при цьому фактичне споживання за адресою позивача перевищує дозволену потужність, тому позивачу рекомендовано звернутись з відповідною заявою до Ківерцівської філії ПрАТ «Волиньобленерго» з проханням видати технічні умови на збільшення потужності, замовити проект та кошторис на виконання вимог технічних умов, виконати необхідні електромонтажні роботи, звернутись у філію для укладення нового договору про користування електричною енергією (а.с.15-17).

Згідно з п. 4 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 у договорі обов'язково зазначається величина потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у побутового споживача струмоприймачів. При цьому загальна потужність не може бути вищою за потужність, передбачену проектом об'єкта побутового споживача та/або технічними характеристиками зовнішніх електричних мереж об'єкта побутового споживача.

Проектом реконструкції внутрішньо - будинкових електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_1 визначено потужність, що необхідна для домоволодіння, яка становить 9,5 кВт (а.с.20-33).

Разом з тим, на сьогоднішній день відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж регулюються Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою НКРЕ від 17.01.2013 року № 32, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.02.2013 року за № 236/22768 (далі - Правила). У відповідності до вимог цих Правил, для збільшення величини дозволеної потужності зацікавленій особі слід звернутися до енергопостачальної організації з заявою про видачу технічних умов на збільшення потужності, замовити проект та кошторис на виконання технічних умов, виконати всі електромонтажні роботи і лише після цього вимагати укладення договору на користування електричною енергією.

Позивач ОСОБА_2 до відповідача, як електропостачальної організації, зверталася лише із заявами про укладення договору на користування електричною енергією. Роз'яснення Ківерцівської філії ПАТ «Волиньобленерго» про необхідність подати іншу заяву - про видачу технічних умов та вчинення передбачених Правилами дій вона залишила поза увагою.

Встановивши наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 безпідставно стверджує про неправомірність дій працівників ПАТ «Волиньобленерго» та вимагає укладення договору на користування електроенергією в порушення вимог спеціального нормативно-правового акта, яким є Правила.

Та обставина, що раніше укладений з нею Договір на користування електричною енергією визнаний судом недійсним не звільняє позивача виконати дії, передбачені Правилами з метою у подальшому укласти Договір на електропостачання з визначеною потужністю.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до обґрунтування підстав для збільшення потужності з посиланням на Постанову КМ України від 26.07.1999 року №137 без врахування вимог Правил. Такі аргументи є наслідком суб'єктивного, помилкового тлумачення зазначених нормативно-правових актів, тому не можуть бути прийняті судом до уваги та слугувати підставою для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним і обґрунтованим, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 383, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: