Справа № 2-658/11
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Панченко О.М.

при секретарі Табачук Д.О.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Заяць Ольги Вікторівни, стягувач: ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В :

17.10.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Деснянського районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Заяць О.В., стягувач: ОСОБА_5.

Обґрунтовуючи скаргу тим, що на розгляді в Деснянському районному суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення пені по аліментам. Заявник, який є відповідачем у справі отримав 09.10.2018 р. заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої встановив, що головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУ юстиції у м.Києві Заяць О.В. було включено до складу розрахунку заборгованості по аліментам дохід від продажу нерухомого майна здійсненого у 2016 році. З даного приводу заявник повідомив, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 05.09.2016 р. заявник дійсно здійснив продаж нерухомого майна за договірною ціною 32500 грн., про що зазначено у договорі в п. 2. В п. 1.3 даного договору зазначено, що ринкова вартість даного предмету договору складає 170 940 грн. у відповідності до звіту про неналежну оцінку складеного ФОП ОСОБА_7 Даний висновок про неналежну оцінку є необхідним документом для здійснення операції з купівлі-продажу майна. Фактичний дохід заявником отримано у розмірі 32500 грн. у відповідності до договору, дохід визначений для цілей оподаткування від продажу майна зазначений у декларації складає 170 940 грн. у відповідності до проведеної оцінки, який на думку заявника не може бути віднесений до інших видів заробітку. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Заяць О.В. щодо включення до складу заборгованості по сплаті аліментів доходу від продажу нерухомого майна у сумі 170 940 грн.; зобов'язати головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Заяць О.В. здійснити новий розрахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів виключивши з нього доходи від продажу нерухомого майна у сумі 170940 грн.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали скаргу та посили суд про її задоволення з викладених обставин в скарзі.

Головний державний виконавець, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву або заперечень на скаргу не надала. Жодних клопотань від неї до суду не надходило.

ОСОБА_5в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, розглянувши скаргу та додані до неї документи, прийшов до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що в провадженні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №25524268/8 з приводу стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копій розрахунків заборгованості по аліментам від 09.02.2018 р. та від 03.10.2018 р. виданихДеснянським районним відділом державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, починаючи з листопада 2010 р. по серпень 2018 р. заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 складає 42735,00 грн.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно п. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановлений законодавством порядку.

Згідно копії постанови про арешт майна боржника по ВП №25524268/8 від 23.02.2018 р. винесеною старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.В., згідно якою, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до копії договору купівлі - продажу квартири смт Романів, Житомирська область, від 05 листопада 2015 р. посвідченого Назарцем Д.В., державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_11 продала ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру з службовими приміщеннями за АДРЕСА_1 Згідно п. 3 даного договору, за домовленістю сторін продаж квартири вчиняється за 32500 грн.. Відповідно до висновку про незалежну оцінку виданого ПП «Аквагазтехсервіс» вартість квартири становить 161780 грн.

Згідно копії договору купівлі - продажу квартири від 05 вересня 2016 р., посвідченого Соляром В.М., приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Житомирської області, за р. № 1625, ОСОБА_1 відчужив належну йому на праві приватної власності гр. ОСОБА_13 та гр. ОСОБА_14 по ? часці однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Згідно п. 1.3 даного договору, ринкова вартість предмету договору становить 170940 грн., у відповідності до звіту про незалежну оцінку квартири від 20 липня 2016 р., складеного ФОП ОСОБА_7, м. Житомир.

Згідно п. 2.1 даного договору, за погодженням сторін продаж предмету договору вчиняється за 32500 грн.

Як вбачається з копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданої Головним управлінням ДФС у м.Києві Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві, ОСОБА_1 задекларував свій отриманий дохід в період з 01.01.2016 р. по 30.09.2016 р., до складу яких входить і продаж вищезазначеного нерухомого майна.

10.09.2018 р. в.о. начальником відділу державної виконавчої служби Зленко О.В. затверджено розпорядження №255242668/8, згідно якого, грошові кошти в сумі 30132,48 грн. що надійшли 31.08.2018 р. на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2-658, виданого 28.02.2011 р. про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1, необхідно перерахувати на користь ОСОБА_5 (аліменти).

Крім того, 02.11.2018 р. в.о. начальником відділу державної виконавчої служби Зленко О.В. затверджено розпорядження №255242668/8, згідно якого, грошові кошти в сумі 4111,79 грн., що надійшли 30.10.2018 р. на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2-658, виданого 28.02.2011 р. про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1, необхідно перерахувати на користь ОСОБА_5 (аліменти).

Відповідно Постанови КМ України "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб", №146 від 26 лютого 1993 року ( з останніми змінами від 01.07.2002 р. №869), встановлюється вичерпний перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, до складу яких не входить продаж нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 172 Податкового Кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Стаття 172 Податкового Кодексу України визначає порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна, а не порядок стягнення аліментів, оскільки оподаткування та стягнення аліментів не є однорідними поняттями.

Крім того, ч.11 ст. 292 Податкового Кодексу України встановлено вичерпний перелік сум, які не включаються до складу доходу платника єдиного податку.

Отже, розмір аліментів державним виконавцем повинен був вираховуватись, виходячи зі сукупного чистого доходу ОСОБА_1, оскільки обрахування заборгованості по аліментах регулюються спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, положеннями ст. 195 Сімейного кодексу України та розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції від 07.11.2018, тобто чинній на час складання розрахунку заборгованості).

Таким чином, на підставі зазначених норм Законодавства України, суд приходить до висновку, що отримані кошти від продажу квартири не є доходом, а тому з них не можуть вираховуватись аліменти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Зі сторони головного державного виконавця до суду не надано доказів на спростування підстав скарги та тверджень заявника.

Таким чином, суд погоджується з викладеними обставинами скарги заявника,а також відсутність заперечень щодо скарги, суд приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено порушення права заявника.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 352, 354, 447-453 ЦПК України, ст. 172, 292 Податкового Кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Заяць Ольги Вікторівни, стягувач: ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Заяць Ольги Вікторівни щодо включення до складу заборгованості по сплаті аліментів доходу від продажу нерухомого майна у сумі 170 940 грн.

Зобов'язати головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Заяць Ольгу Вікторівну здійснити новий розрахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів виключивши з нього доходи від продажу нерухомого майна у сумі 170940 грн.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: