Справа № 265/4720/18
Провадження № 2/265/1246/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В., за участю секретаря Себко Г.Л., розглянувши в залі судових засідань без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою 28 будинку 19, корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі Донецької області та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на даний час вона є єдиним власником квартири 28 в будинку 19, корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі. Відповідачі її сини, які також зареєстровані у вказаній квартирі, однак не проживають у ній більше року, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг не приймають. Наведене створює для неї низку перешкод, вона змушена нести додаткові витрати з утримання житла з урахуванням зареєстрований у квартирі відповідачів. Вважає, що відповідачі, не проживаючи у жилому приміщенні понад встановлені строки, втратили право користування вказаним житлом на підставі ст..ст. 71, 72 ЖК України.

Згодом від позивача надійшла заява, якою вона позовні вимоги уточнила та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням на підставі ст. 405 Цивільного Кодексу України як таких, що не проживають у житлі понад рік; судові витрати залишити за її рахунок, справу розглядати за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення за наявності для того підстав, не заперечує.

Відповідачам судові повістки про виклик до суду надсилалась рекомендованою поштою із повідомленням за зареєстрованою адресою їх проживання та розміщувались на офіційному веб-сайті «Судова влада України», однак відповідачі до суду не прибули, відзиву на позов не надали, будь-яких заяв (клопотань) від них не надходило.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 28 в будинку 19, корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі (1/3 частки - на підставі договору купівлі-продажу № 767 від 30 квітня 2003 року, 1/3 на підставі договору купівлі-продажу № 1-3084 від 15 грудня 2009 року, 1/3 на підставі договору дарування частини квартири № 102 від 26 січня 2013 року).

Також встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є синами позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та даними паспорту позивача (сторінка паспорту 7).

Згідно інформації Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 08 травня 2018 року у квартирі 28 в будинку 19, корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі крім позивача ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.ст. 317,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями ст. ст. 319, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже в аспекті ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

З акту, складеного 03 травня 2018 року комісією ОСББ «9 Травня, 19/3» за участю сусідів позивача ОСОБА_1, що проживають в будинку 19, корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі 28 в будинку за вказаною адресою не проживають з 2008 року.

Аналогічні дані містить довідка, видана ОСОБА_1 Головою ОСББ «9 Травня 19/3» від 03 травня 2018 року.

Отже враховуючи, що відповідачі, будучи членами сім'ї позивача (власника квартири), понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою 28 в будинку 19, корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі та задоволення позовних вимог в остаточній редакції.

У відповідності до положень ст.ст. 133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Проте позивач просить залишити понесені нею судові витрати за її рахунок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 28 в будинку 19 корпус 3 по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі Донецької області.

Сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 704,80 гривень залишити за її рахунок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 09 липня 2018 року.

Суддя :