Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

24.09.2018 Справа №607/12611/18

24 вересня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- з участю ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за №60 по вул.Зарічній в м.Тернополі (мікрорайон Пронятин).

В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником будинку за №60 по вул.Зарічній в м.Тернополі (мікрорайон Пронятин). У даному будинку зареєстровані вона та її племінник ОСОБА_3, проте останній із 2001 року не проживає за вищевказаною адресою.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечили щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за №60 по вул. Зарічній в м.Тернополі (мікрорайон Пронятин), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 24 вересня 2003 року, зареєстрованим в реєстрі за №867.

З довідки від 02 липня 2018 року за №1106, виданої дочірнім підприємством «Фаворит 1» Приватного підприємства «Дружба сервіс житло 1» встановлено, що у будинку за №60 по вул.Зарічній в м.Тернополі зареєстровані позивач та її родич ОСОБА_3

Як вбачається з акту від 02 липня 2018 року, виданого дочірнім підприємством «Фаворит 1» Приватного підприємства «Дружба сервіс житло 1», ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Той факт, що ОСОБА_3 більше року, без поважних причин не проживає в будинку за №60 по вул. Зарічній, 60 в м.Тернополі підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є подругами позивачки та постійно провідують останню за місцем її реєстрації. Свідки пояснили, що більше 10 років у спірному житловому будинку не бачили відповідача, останній за вказаною адресою не проживає.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірної житлової квартири, де зареєстрований відповідач.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірному будинку, не цікавиться ним, не приймає участі в його утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, усунути позивачу перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за №60 по вул.Зарічній в м.Тернополі (мікрорайон Пронятин).

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (вул.Зарічна, 60 м.Тернопіль, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (вул.Зарічна, 60 м.Тернопіль) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за №60 по вул.Зарічній в м.Тернополі (мікрорайон Пронятин).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6