Справа № 143/442/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року Погребищенський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого - судді Марченко Л.В.,

з участю секретаря Шуваріної В. А.,

представника позивача Дзюбанюка О.С.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача- адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Погребищенського районного суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.10.2010 ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 8400.00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. 03.06.2014 позивачем направлена претензія кредитора до Погребищенської державної нотаріальної контори, на яку 18.06.2014 отримано відповідь в якій зазначено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_2, який діє від імені малолітнього сина ОСОБА_5. 21.09.2017 до спадкоємця ОСОБА_5 направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред'явив свої вимоги, однак ніяких дій щодо повернення боргу виконано не було. Станом на дату смерті позичальника, заборгованість за кредитним договором становить 8387,33 грн., яка складається з наступного: 8238,17 грн. - заборгованість за кредитом; 149,16 грн. - заборгованість за відсотками, а тому позивач просить стягнути заборгованість зі спадкоємця ОСОБА_2, який діє від імені малолітнього сина ОСОБА_5

29.03.2018 Погребищенським районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 11:00 год. 18.04.2018.

18.04.2018 розгляд справи відкладено у зв'язку з наданням часу представнику відповідача для ознайомлення з матеріалами справи.

04.05.2018 розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою сторін.

11.05.2018 розгляд справи відкладено у зв'язку з клопотанням представника відповідача- адвоката ОСОБА_3

30.05.2018 постановлено ухвалу, якою визнано обов'язковою явку до суду представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».

04.05.2018 розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою сторін.

17.07.2018 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача- адвоката ОСОБА_3

20.07.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 20.07.2018.

30.07.2018 до суду представником позивача подані додаткові пояснення, де аргументовані мотиви подання позовної заяви та надані пояснення про дотримання строків позовної давності. Згідно договору ОСОБА_4 отримала кредитну картку Універсальна зі строком дії до 11/2015 року, тому і строк пред'явлення вимоги до позичальника починається саме з 2015 року. Банк звернувся до суду 13.03.2018, а відтак строк звернення позивача до суду дотримано.

01.08.2018 представником відповідача- адвокатом ОСОБА_3 заявлено клопотання про витребування доказів, яке задоволено ухвалою суду від 01.08.2018 та витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори докази, а саме: спадкову справу ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.08.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 02.08.2018.

08.08.2018 на виконання ухвали суду про витребування доказів до суду надійшла спадкова справа №525/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

17.08.2018 до суду надійшли пояснення та клопотання від представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до яких він просив суд направити запити до житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання померлої з метою отримання довідки про склад сім'ї та виявлення правонаступників, до державної реєстраційної служби - з метою виявлення нерухомого майна, яке належало померлій ОСОБА_4 та входить до складу спадкової маси, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з метою отримання довідки, до реєстраційно-екзаменаційного підрозділу Державтоінспекції з метою виявлення рухомого майна, яке належало померлій, до органів державного земельного кадастру з метою отримання витягу.

Ухвалою суду від 23.08.2018 клопотання представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та витребувано докази з виконавчого комітету Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, територіального сервісного центру №0541 МВС в Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

27.08.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 30.08.2018.

05.09.2018 до суду подано клопотання представника позивача про перенесення слухання на іншу дату у зв'язку з тим, що станом на дату судового засідання не отримано відповіді на запити. Також в клопотанні містилося прохання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 06.09.2018.

12.09.2018 в канцелярію суду надійшла відповідь на запит від територіального сервісного центру №0541 МВС в Вінницькій області, відповідно до якої згідно бази даних АІС «ДАІ-2000» УДАІ МВС України у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС за громадянкою ОСОБА_4 транспортні засоби не значаться.

12.09.2018 до суду надійшла відповідь на запит до Мончинської сільської ради, згідно з якою до складу сім'ї померлої ОСОБА_4 входили чоловік ОСОБА_2, син ОСОБА_5, мама ОСОБА_6

17.09.2018 надійшла відповідь на запит про надання інформації щодо наявності земельних ділянок, відповідно до якої станом на 01.01.2013 на території області за ОСОБА_4 відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок.

25.09.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про перенесення слухання на іншу дату у зв'язку з тим, що станом на дату судового засідання не отримано відповіді на запити.

03.10.2018 представником позивача подані додаткові пояснення, відповідно до яких той факт, що відповідач ОСОБА_2, який діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини, але на даний час не отримав свідоцтва про право на спадщину не звільняє його від зобов'язання задовольнити вимоги банку за рахунок майна одержаного у спадщину.

04.10.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 04.10.2018.

11.10.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті на 16.11.2018 в режимі відеоконференції.

16.10.2018 розгляд справи відкладено у зв'язку з клопотанням представника відповідача- адвоката ОСОБА_3

20.11.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 21.11.2018.

05.12.2018 постановлено ухвалу суду про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши його наведеними в позовній заяві обставинами. З проводу пропуску строку позовної давності пояснив, що згідно з договором ОСОБА_4 отримала кредитну картку Універсальна зі строком дії до 11/2015 року, тому і строк пред'явлення вимоги до позичальника починається саме з 2015 року. Банк звернувся до суду 13.03.2018, а відтак строк звернення позивача до суду дотримано.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, оскільки позовна заява подана до неналежного відповідача, так як на момент подання позову до суду ОСОБА_5 виповнилося 18 років, та саме він мав бути зазначений як відповідач. Крім того, відповідно до ст. 1282 ЦПК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Враховуючи те, що майна, яке б належало померлій ОСОБА_4 не виявлено, а відтак і позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також просив в задоволенні позову відмовити за спливом строку позовної давності, оскільки інформацію з Погребищенської державної нотаріальної контори про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_4 позивачу стало відомо 17.12.2014, а відтак порушено строки позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст.12, ч.1 ст.80 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.10.2010 ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 8400.00 грн. (а.с. 6). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 32). 03.06.2014 позивачем направлена претензія кредитора до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с. 33-36).

18.06.2014 позивачем отримано відповідь Погребищенської державної нотаріальної контори в якій зазначено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_2, який діє від імені малолітнього сина ОСОБА_5 (а.с. 37).

Спадкова справа №525/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена на підставі заяви ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 (а.с. 10-112). В справі міститься інформаційна довідка за Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за НОМЕР_2, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 111).

21.09.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» спадкоємцю ОСОБА_5 направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред'явив свої вимоги та просив сплатити заборгованість позичальника, яка станом на дату смерті позичальника становила 8387,33 грн. (а.с. 4-5, 38, 41).

До складу сім'ї померлої ОСОБА_4 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 входили чоловік ОСОБА_2, син ОСОБА_5, мама ОСОБА_6 згідно записів по господарської книги Мончинської сільської ради №1 за 2011-2015 (а.с. 135).

Згідно з базою даних АІС «ДАІ-2000» УДАІ МВС України у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС за громадянкою ОСОБА_4 транспортні засоби не значаться (а.с. 133).

Відповідно до поданих інформацій структурними підрозділами у районах м. Вінниці ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області в Державному реєстрі земель станом на 01.01.2013 на території області за гр.. ОСОБА_4 відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок (а.с. 136).

Оскільки боржник помер, то відповідати перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов'язаний довести, що саме відповідач має повернути заборгованість як спадкоємець померлої в межах вартості майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог статті 264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та інше.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).

Суд вважає, що позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів вартості спадкового майна, оскільки із відповідей Територіального сервісного центру №0541 Регіонального сервісного центру у Вінницької області МВС України, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області вбачається, що у померлої ОСОБА_4 відсутнє майно у виді транспортних засобів чи земельних ділянок, а доказів наявності іншого майна у спадкодавця позивачем не надано.

18.12.2018 відповідачем зроблена заява про застосування строку позовної давності та відмові в позові за зазначеною підставою (а.с.183-185).

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", зазначено про наступне: "Вирішуючи питання застосування строків позовної давності, суди мають приділяти належну увагу такому поняттю як момент, з якого особа дізналася про порушення свого права, та керуватися доказами, які підтверджують його настання. Встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови. Тобто, якщо суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення суду про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж встановлено, що таке право порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд ухвалює рішення про відмову в позові у зв'язку із закінченням строку позовної давності. Якщо ж причину пропуску цього строку суд визнає поважною, порушене право повинно бути захищене. Саме загальна позовна давність застосовується до вимог, що стосуються захисту права власності та інших речових прав. Особливістю вирішення спору про захист порушеного права за умови пропуску строку позовної давності є те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за умови обґрунтованості позову, тобто за умови наявності порушеного права».

З огляду на вищевикладене, враховуючи роз'яснення, що містяться листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13, суд не застосовує строки позовної давності, оскільки позивачем позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1762 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 526, 608, 1216, 1218, 1231, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

У задоволенні позову представника ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.12.2018

Суддя