Справа № 524/6485/18
Провадження №2/524/2295/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У серпні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 ( в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Зазначив, що він є власником будинку № 27-А по вул. Некрасова в м. Кременчуці.
З 2013 року ОСОБА_3 разом зі своїми батьками і по теперішній час не проживає у вказаному будинку.
Просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.
Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, з позовом погодився.
Представник третьої особи - Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради у судове засідання не прибув, керівництво якого про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ст. 391 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом достовірно встановлено, що будинок № 27 А по вул. Некрасова в м. Кременчуці належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 листопада 1990 року Третьою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області та акту прийому індивідуального домоволодіння серії та № 575.
У згаданій квартирі є зареєстрованими позивач ОСОБА_1 та малолітня дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не проживає у будинку з 2013 року без поважних на те причин та підстав, що підтверджується актом про не проживання, складеного 25 липня 2018 року ТОВ «Житлорембудсервіс». Особисті речі відповідача та її малолітньої дочки ОСОБА_3 у будинку № 27 А по вул. Некрасова в м. Кременчуці відсутні.
Відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів на спростування позову та фактично визнала позов.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Малолітню ОСОБА_3 необхідно визнати такою, що втратила право користування спірним житловим приміщення згідно ст. 405 ЦК України, оскільки не проживає у вказаному житловому приміщенні більше одного року.
Суд також врахував правовий висновок ВССУ викладений в ухвалі від 09 листопада 2017 року за №598/1718/16-ц та правову позицію ВСУ у справі № 6-709цс16 від 16 листопада 2016 року. Зокрема, ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не ставив вимогу та не наполягав на стягнені з відповідача на його користь коштів у повернення сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати малолітню дитину відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 27-А по вул. Некрасова в м.Кременчуці.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (згідно довідки Міністерства доходів та зборів надати РНОКПП не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати), останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Малолітня дочка відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (згідно довідки Міністерства доходів та зборів надати РНОКПП не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати), останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Третя особа Автозаводська районна адміністрація виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради, юридична адреса: м. Кременчук, пров. Л.Толстого, 38.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили у випадку неподання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: