Справа № 308/7597/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

за участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Ужгородський коледж культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради на рішення Ужгородського міськрайонного суду, ухваленого 22 грудня 2017 року суддею Леміш О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Ужгородський коледж культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона працює у Коледжі культури і мистецтва (надалі Коледж) з 2001р., на посаді викладача соціально - економічних дисциплін з 2005року.

07.06.2017р. Коледжем було видано наказ №09/01/58 «Про покладення дисциплінарного стягнення», яким їй, ОСОБА_2, оголошено догану.

Вважає, що накладення на неї дисциплінарного стягнення здійснено через упереджене ставлення до неї, без взяття до уваги поважної причини запізнення на роботу, а сам наказ вважає безпідставним і таким, що підлягає скасуванню.

10.05.2017р. о 7 год. 40 хв. вона прибула до приймальної департаменту освіти Закарпатської облдержадміністрації з метою подання запиту на інформацію про проходження нею атестації. Секретар прибула на робоче місце о 7год. 50 хв. Позивач почула, що о 8.00 годині в департаменті повинна відбутися нарада і секретар повинна запросити спеціалістів. Позивач попрохала секретаря, щоб у неї відразу прийняли запит на інформацію, що вона і зробила. Тобто, в робочий час вона не займалася своїми особистими справами в обласній адміністрації, це відбулося у вільний від роботи час. Дістатися до роботи від облдержадміністрації вона збиралася на власному автомобілі, на якому і прибула до облдержадміністрації, і який був припаркований на стоянці біля ОДА. Зазвичай цей шлях на автомобілі від ОДА до Коледжу займає не більше 7 хвилин. Виїжджаючи зі стоянки, позивачка зачепила бордюр диском, який деформувався і пробив колесо. Вона витратила біля 15 хвилин на заміну пробитого колеса на запасне. В цей час їй подзвонила зав.канцелярією коледжу ОСОБА_3 і запитала про причину її відсутності. Вона повідомила, що знаходиться біля облдержадміністрації замінює колесо, зараз буде, і прибула на роботу о 8 год.20 хв.

Близько 12.00год. 10.05.2017р. завідуюча кадрами Коледжу ознайомила її з актом про відсутність на роботі від 10.05.2017р. на якому вона написала, що була відсутня на роботі з поважної причини по дорозі на роботу у неї лопнуло колесо. Про дисциплінарне стягнення не йшлося, оскільки її запізнення не призвело до шкідливих наслідків. В той же день 10.05.2017 року вона звернулася до шино - монтажної майстерні для розкатки диска, що стверджено квитанцією про сплату 120 грн. за дану послугу.

Стягнення на неї накладене через упереджене ставлення до неї, оскільки два рази 01.04.2013 року та 03.03.2015 року її було звільнено з роботи, однак обидва звільнення визнано незаконними.

За таких обставин вважає наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення незаконним та просила суд його скасувати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного ссуду від 2 грудня 2017 року заявлений позов задоволено. Скасовано наказ Ужгородського коледжу культури і мистецтв №09/01/58 від 07.06.2017р. «Про покладення дисциплінарного стягнення», яким оголошено догану ОСОБА_2

На дане рішення Коледж подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на невірне встановлення судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначено, що судом не враховано, що позивач допустила порушення трудової дисципліни і її вина полягає у формі необережності, яка повязана з легковажним ставленням до настання негативних наслідків, які повинна і могла передбачати, та помилково дійшов висновків про відсутність складу дисциплінарного проступку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює у Коледжі культури і мистецтва з 2001р., на посаді викладача соціально - економічних дисциплін з 2005року.

07.06.2017р. Коледжем видано наказ №09/01/58 «Про покладення дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_2П , оголошено догану.

Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідачем винесено безпідставно, а тому він підлягає скасуванню.

З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому виходячи із специфіки спорів даної категорії справ, обовязок доведення правомірності та законності наказу про накладення дисциплінарного стягнення лежить саме на роботодавцеві.

Згідно ч.1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

З наказу про оголошення догани слідує, що підставою для накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення стало те, що згідно розкладу занять у ОСОБА_2 10.05.2017р. була перша пара з предмету «Історія України», яка починалася о 08.00 год., проте ОСОБА_2, не попередивши дирекцію Коледжу прийшла на роботу о 08.20 год., тобто запізнилася на 20 хв.. У послідуючому стало відомо, що вона за рахунок лекційного часу вирішувала свої особисті питання в обласній адміністрації, чим порушила трудовий розпорядок.

Як стверджує позивачка в позовній заяві та в ході розгляду справи 10.05.2017р. о 7 год. 40 хв. вона прибула до приймальної департаменту освіти Закарпатської облдержадміністрації з метою подання запиту на інформацію про проходження нею атестації. Секретар прибула на робоче місце о 7год. 50 хв. Вона почула, що о 8.00 годині в департаменті повинна відбутися нарада і секретар повинна запросити спеціалістів, та попрохала секретаря, щоб у неї відразу прийняли запит на інформацію, що вона і зробила. Тобто, в робочий час вона не займалася своїми особистими справами в обласній адміністрації, це відбулося у вільний від роботи час. Дістатися до роботи від облдержадміністрації вона збиралася на власному автомобілі, на якому і прибула до облдержадміністрації, і який був припаркований на стоянці біля ОДА. Зазвичай цей шлях на автомобілі від ОДА до Коледжу займає не більше 7 хвилин. Виїжджаючи зі стоянки, позивачка зачепила бордюр диском, який деформувався і пробив колесо. Так, вона витратила біля 15 хвилин на заміну пробитого колеса на запасне. В цей час їй подзвонила зав.канцелярією коледжу ОСОБА_3 і запитала про причину її відсутності. Вона повідомила, що знаходиться біля облдержадміністрації замінює колесо і зараз буде. На роботу вона прибула 8 год.20 хв.

Дані пояснення позивача узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Зокрема, із запиту про надання інформації від 10.05.2017року вбачається, що позивачка дійсно 10.05.2017 року зверталася до директора департаменту освіти і науки Закарпатської ОДА щодо видачі повного тексту протоколу рішення атестаційної комісії від 25.04.2017 року щодо її атестації як педагогічного працівника. (а.с.19).

З розрахункової квитанції, виданої ПП ОСОБА_4 вбачається, що позивачка 10.05.2017р. зверталася до шино - монтажної майстерні для розкатки диска і сплатила за дану послугу 120 грн. (а.с.20).

При ознайомленні ОСОБА_2 з актом від 10.05.2017р. про відсутність на роботі вона стверджувала, що запізнилася на роботу на 20 хв. з поважної причини, оскільки по дорозі на роботу у неї лопнуло колесо. (а.с.49).

Натомість відповідачем не подано жодних доказів на спростування вказаних пояснень позивача та на підтвердження правомірності та законності наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Посилання відповідача, що ОСОБА_2 за рахунок лекційного часу вирішувала свої особисті питання в обласній адміністрації, чим порушила трудовий розпорядок, ґрунтуються на припущеннях і є нічим не доведеним.

Відповідачем також не подано жодних належних і допустимих доказів, що запізнення позивача на роботу на 20 хв. призвело до будь яких негативних або шкідливих наслідків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачка дійсно два рази 01.04.2013р. та 03.03.2015 року була звільнена з роботи, однак обидва звільнення судом визнано незаконними, що свідчить про упереджене ставлення до неї відповідачем.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність оскаржуваного наказу та обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Наведені в апеляційній скарзі доводи даних висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Ужгородський коледж культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного судувід 22 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: