Провадження № 2/537/135/2018
Справа № 537/4884/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., при секретарі - Головньовій Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи , що на обліку служби у справах дітей виконкому Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради перебуває малолітня дитина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку зі здійсненням нагляду за умовами проживання та виховання усиновленої дитини. Малолітня дитина ОСОБА_2 з 19.06.2006 року виховувалась в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 08.12.2009 року ОСОБА_2 була усиновлена ОСОБА_1. Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення № 539 від 18.09.2015 року «Про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1.», згідно якого функціонування ДБСТ припинилось з 22.09.2015 року. Підставою для прийняття даного рішення була заява ОСОБА_1 від 27.07.2015 року, згідно якої остання прохає звільнити її від виконання обов'язків матері-виховательки у зв'язку з її станом здоров'я. В грудні 2015 року під час проведення планової перевірки умов проживання та виховання усиновленої ОСОБА_2, службі у справах дітей стало відомо, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації з дитиною не проживає. Після з'ясування обставин стало відомо, що за заявою матері та на підставі висновку Кременчуцької міської психолого -медико - педагогічної консультації (витяг з протоколу засідання ПМПК від 17.04.2014 року ) з метою педагогічної корекції, ОСОБА_2 з 28.09.2015 року навчається в Градизькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Полтавської обласної ради. На вихідні та канікулярні дні дитину забирають громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають за адресою: АДРЕСА_4. За інформацією навчального закладу та подружжя ОСОБА_4, ОСОБА_1 тимчасово перебуває за межами України в Мексиці у зв'язку з лікуванням, проживає у своєї старшої доньки ОСОБА_5. 21.07.2015 року ОСОБА_1 оформила нотаріально засвідчену довіреність від 21.07.2015 року на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з правом представляти інтереси її доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 роки.

ОСОБА_4 письмово повідомив службу у справах дітей, що вони з дружиною піклуються про ОСОБА_2 на час відсутності матері, підтримують контакт з навчальним закладом, забирають дитину додому у вихідні та канікулярні дні. ОСОБА_2 також спілкується з матір'ю через «скап зв'язок». 23 травня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до служби у справах дітей з повідомленням, що в них виникли нові сімейні обставини і вони планують змінювати місце проживання, тому не можуть надалі опікуватися ОСОБА_2 та забирати її додому після закінчення навчального року, що підтверджується відповідною заявою, яка мається в матеріалах справи. Мати ОСОБА_1 продовжує перебувати на лікуванні в Мексиці, перенесла операції, точної адреси свого проживання не надала. В квітні 2017 року ОСОБА_4 через соціальну мережу повідомили ОСОБА_1 про зміну своїх сімейних обставин та неможливість надалі наглядати за її донькою ОСОБА_2. ОСОБА_1 повідомила їх, що не має намірів забирати доньку до себе і не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Також у своїй заяві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що з літа 2016 року зв'язок з ОСОБА_1 став рідшим. Кошти на утримання доньки ОСОБА_2 мати декілька разів висилала, але в повній мірі для дитини їх не вистачало, тому вони утримували її також і за свої кошти. Згідно повідомлення Градизької спеціальної загальноосвітної школи-інтернат на адресу служби у справах дітей № 210/01-27 від 10.05.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добросовісно виконували обов'язки щодо ОСОБА_2, забирали її на вихідні, цікавилися її навчанням, лікували у разі потреби, позитивно впливали на її розвиток, але з 09.05.2017 року за сімейними обставинами будуть ініціювати скасування наданої їм довіреності. Адміністрація закладу звернулась до служби з проханням захистити права дитини, яка на даний час залишиться без батьківського піклування. У зв'язку з вище зазначеними обставинами, подружжя ОСОБА_4 23.05.2017 року звернулося до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації із заявою про влаштування ОСОБА_2 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Автозаводської районної адміністрації ( надалі Центру), так як дитина фактично залишилась без батьківського піклування. На підставі клопотання служби, малолітня ОСОБА_2 з 30.05.2017 року тимчасово була влаштована до Центру. У зв'язку з тим, що офіційної інформації щодо фактичного місця перебування ОСОБА_1 не було, направлені рекомендований лист за відомим місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 з повідомленням про влаштування ОСОБА_2 до Центру та проханням терміново з'явитися до служби з метою вирішення питання подальшого влаштування дитини. За відомим місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1, двері ніхто не відчинив, про що Службою складений відповідний Акт від 29.05.2017 року. Відповідно до довідки з Кременчуцького районного відділу ДРАЦС батько дитини у свідоцтві про народження записаний на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Начальником служби телефоном було проведено бесіду з ОСОБА_7, сином ОСОБА_1, який повідомив, що його мати дійсно проживає в Мексиці, де проходить лікування, забрати ОСОБА_2 до себе у матері немає можливості. ОСОБА_7 проходить військову службу в Одесі, з сестрою ОСОБА_2 останнім часом не спілкується. До служби у справах дітей телефоном звернулась представник місцевої правозахисної організації ОСОБА_9 та повідомила, що до неї засобами інтернет зв'язку звернулась ОСОБА_1 з проханням надати їй правову допомогу та бути її представником у вирішенні питання подальшої долі її доньки та готовності направити через неї документи до служби у справах дітей та органу опіки та піклування з викладенням своєї думки щодо позбавлення її батьківських прав, наданням медичних довідок про її лікування за кордоном. 29.06.2017 року начальником служби у справах дітей проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_2 у приміщенні Центру соціально-психологічної реабілітації в присутності директора Маслій О.Б. ОСОБА_2 повідомила, що в центрі їй подобається, вона знає, що мати знаходиться у Мексиці на лікуванні. Коли мати виїжджала за кордон і залишила її у ОСОБА_4, дитині не повідомила, коли повернеться та чи забере до себе. Дитина зазначила, що давно з мамою по «скапу» не спілкувалась, останній раз виходила на зв'язок, коли вона перебувала в сім'ї ОСОБА_4, за мамою скучає. Начальником служби та директором Центру була проведена бесіда з ОСОБА_1 через скайп-зв'язок. ОСОБА_1 повідомила, що дійсно перебуває на лікуванні в Мексиці, знаходиться на утриманні своєї старшої доньки ОСОБА_5 та проживає в її сім'ї. Має онкологічне захворювання, проходить хіміотерапію. Зазначила, що вона проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, любить її та тяжко переживає розлуку з нею. Однак приїхати в Україну виховувати доньку не може, забрати до себе на виховання також можливості немає. Пояснила, що проходить курси лікування, донька ОСОБА_5 її повністю утримує, ОСОБА_2 не знає англійської і іспанської мов, тому не зможе навчатися в Мексиці. Дитину залишила на ОСОБА_4, тому, що терміново виїхала на лікування у 2015 році. Зазначила, що бажає, щоб її доньку влаштували в хорошу прийомну сім'ю. Начальником служби у справах дітей ОСОБА_1 повідомлено про неможливість влаштування її дитини в іншу сімейну форму виховання, що не передбачено законодавством, так як вона юридично є батьківською дитиною і повинна виховуватись в своїй сім'ї. ОСОБА_1 повідомлено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків згідно чинного законодавства України. ОСОБА_1 зазначила, що надати медичний документ із зазначенням, що її хвороба перешкоджає виконувати батьківські обов'язки, що передбачено наказом МОЗ України, не може, але направить документи, які підтверджують її лікування у Мексиці, та свою думку стосовно позбавлення її батьківських прав. 23.08.2017 року до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації подано заяву ОСОБА_1, яка проживає в м. Мехіко, Сполучені Штати Мексики, в якій заявниця повністю усвідомлюючи значення своїх дій, згідно власного, вільного волевиявлення, в інтересах дитини, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З правовими наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлена. До заяви ОСОБА_1 додала медичні довідки, які містять інформацію про проведення їй хірургічного втручання 04.01.2017 року, необхідність проходження довготривалого лікування та обстеження, та інші медичні висновки (м. Мехіко, Сполучені Штати Мексики). Також до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації надійшла заява від голови правління правозахисної організації «Право на Захист» ОСОБА_9, в якій зазначено, що ОСОБА_1 важко хвора на онкологічне захворювання і вимушена перебувати в Мексиці на лікуванні. Через важку хворобу та надзвичайно важкий матеріальний стан ОСОБА_1 не має можливості забрати доньку у Мексику, облаштувати їй належні умови проживання та навчання. Діючи виключно в інтересах доньки ОСОБА_2, маючи на меті її виховання не в інтернатному закладі, а в сімейній формі (будинку сімейного типу), ОСОБА_1 надає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно усиновленої доньки. Враховуючи викладене, прохають позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання останньої в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 23.11.2017 року відкрито провадження за вказаним позовом і призначено справу до судового розгляду на 30.11.2017 року .

26.12.2017 року представником відповідача ОСОБА_9 подано заяву про відвід головуючого судді по справі .

Ухвало суду від 26.12.2017 року провадження у справі зупинено і передано до канцелярії Крюківського районного суду м. Кременчука для визначення судді , який буде розглядати заяву про відвід судді по суті.

Ухвалою суду від 29.12.2017 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_9 про відвід головуючого судді по справі відмовлено.

05.01.2018 року провадження по справі поновлено і призначено до судового розгляду на 14.02.2018 року .

12.023.2018 року до суду надійшла повторна заява представника відповідача ОСОБА_9 про відвід головуючого судді по справі.

Ухвало суду від 14.02.2018 року провадження у справі зупинено і передано до канцелярії Крюківського районного суду м. Кременчука для визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід судді по суті.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_9 про відвід головуючого судді по справі задоволено і праву передано до канцелярії Крюківського районного суду м. Кременчука для визначення судді , який буде розглядати цивільну справу по суті.

19.02.2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючим суддю Хіневича В.І. і призначено справу до судового розгляду на 26.02.2018 року.

26.02.2018 року представника відповідача ОСОБА_9 до суду подано відзив на позовну заяву органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

26.02.2018 року представника відповідача ОСОБА_9 до суду подано зустрічний позов до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, клопотання про допит свідків та клопотання про забезпечення позову.

Згідно зустрічного позову представник ОСОБА_1- ОСОБА_9 вказує, що ОСОБА_1 виїхала до Мексики виключно для обстеження і мала намір повернутися до усиновленої доньки, але з осені 2015 року по теперішній час вона безпорадна, на даний час вона не може забрати дитину до Мексики, при тому, що стан здоров'я дитини потребує навчання за програмою інтенсивної педагогічної корекції з багатьох предметів, згідно психолого - медико - педагогічної консультації , в зв'язку з чим остання і навчалася в Градизьському інтернаті і вона не буде забирати дитину в Мексику в нікуди, так як остання не зможе в чужій країні отримати належні умови, корекцію чи відповідну підготовку. Крім того, спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не завжди є корисними, психіка ОСОБА_1 вражена прийомами обезболюючих препаратів з вмістом наркотичних речовин, психіка ОСОБА_2 вражена з народження та загострена, при спілкуванні наговорила образливі слова ОСОБА_1 , в тому числі звинуватила її в судовому розгляді справи, що їй відомо, що вона не є її рідною мамою, бачить в ОСОБА_1 виключно «грошовий мішок», жодного разу не співчувала їй у її хворобі , не запитувала про стан здоров'я , вимагаючи забрати до себе, останні дні при спілкуванні обзивала ОСОБА_1 нецензурною лайкою,тероризує її голосовими повідомленнями, тощо, що призвело до того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися такі відносини, які призвели до того, що подальше спілкування та проживання разом неможливе і принесе шкоду насамперед дитині. Через стан здоров'я та наявні відносини, ОСОБА_1 не зможе бути люблячою та турботливою мамою, якою була раніше. ОСОБА_1 вважає, що влада повинна докласти зусиль, щоб забезпечені американські усиновлювачі - батьки рідної сестри ОСОБА_2 усиновили і ОСОБА_2, як вони обіцяли. Враховуючи дані обставини, прохає скасувати акт усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.12.2009 року , згідно якого ОСОБА_1 було оголошено усиновлювачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не приймати рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину .

Ухвало суду від 26.02.2018 року заява представника відповідача ОСОБА_9 про забезпечення позову задоволена і заборонено переводити неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реабілітаційного центру м. Кременчука до іншого закладу до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

12.03.2018 року до суду надійшла відповідь органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради на відзив.

13.03.2018 року до суду надійшов відзив на відповідь на відзив від 12.03.2018 року за підписом представника відповідача ОСОБА_9

Ухвалою суду від 27.03.2018 року прийнято процесуальне рішення про проведення розгляду справи в закритому судовому засіданні.

27.03.2018 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за підписом представника відповідача ОСОБА_9 залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.04.2018 року до суду подано заяву підписом представника відповідача ОСОБА_9 на усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

24.05.2018 року до суду подано доповнення до заяви про усунення недоліків за підписом представника відповідача ОСОБА_9 .

29.05.2018 року ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 об'єднаний з позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів.

В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом та відповідно представників відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_6,ОСОБА_10 позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі і прохали їх задовольнити з підстав, викладених в позові та відповіді на відзив, в задоволенні вимог зустрічного позову прохали відмовити, пояснивши , що дані вимоги не ґрунтуються на нормах цивільного процесуального законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_9 прохала в задоволенні вимог за первісним позовом відмовити, підтримала вимоги за зустрічним позовом в повному обсязі і прохала їх задовольнити з підстав, викладених в зустрічному позові, пояснивши, що усиновлена дитина не хоче доглядати за мамою, обзиває її нецензурною лайкою, звинувачуючи її в тому, що вона не може бути усиновлена прийомними батьками її рідної сестри через її усиновлення ОСОБА_1, тощо, що призвело до того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися такі відносини, які призвели до того, що подальше спілкування та проживання разом неможливе і принесе шкоду насамперед дитині. Враховуючи стан здоров'я та наявні відносини, ОСОБА_1 не зможе бути турботливою мамою, якою була раніше і скасування акту про усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є найбільш доцільним та не приймати рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину , враховуючи її стан здоров»я та матеріальний стан.

Свідок ОСОБА_11 майстер комунального підприємства, в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 знає з 2006 року, коли познайомилися на заняттях та разом відкривали дитячий будинок сімейного типу. Постійно спілкувались і зараз спілкуються між собою, неодноразово бували одна у одній вдома. ОСОБА_1 будучи без чоловіка належним чином виконувала свої обов'язки матері, добре доглядала за дітьми. Відомо, що у неї були проблемні діти і вона приділяла їм більше уваги. ОСОБА_2 знає добре, так як остання, коли робився ремонт у ОСОБА_1 , тиждень проживала у них. Коли були якісь проблеми з ОСОБА_2 то ОСОБА_1 завжди ставилася з розумінням та догоджала їй. В зв'язку з тим, що виховання дітей в дитячому будинку не йшло в педагогічний стаж ОСОБА_1 пішла на роботу для набуття стажу. Їй відомо про хворобу ОСОБА_1 і її лікування, так як вона продовж 2014-2015 років зустрічалася з ОСОБА_1, яка по зовнішньому виду була хворою - бліда, пересувалася за допомогою сина, казала про перенесену операцію, що поїде лікуватися до доньки і прохала, щоб ОСОБА_2 побула в цей час у неї в сім'ї , на що вона вимушена була відмовитись, так як сама після смерті чоловіка не могла вже справлятися зі своїми дітьми. ОСОБА_1 казала, що має намір після лікування повернутися в Україну . Хвороба останньої поряд з важкою домашньою роботою та вихованням великої кількості дітей можливо і призвело до емоційного «вигоряння» ОСОБА_1 і тільки цим вона може пояснити подання останньою заяви про позбавлення її батьківських прав. Де зараз перебуває ОСОБА_1 не знає, спілкувалася з нею особисто останній раз півтора роки тому, по «скайпу» спілкувалася місяць тому. Вважає за доцільне скасувати акт усиновлення відносно малолітньої ОСОБА_2 без позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Свідок ОСОБА_12, завідуюча відділенням реабілітації АТО і УБД територіального центру обслуговування населення Автозаводського району, в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_1 з 2000 року, коли її донька ОСОБА_5 була у неї студенткою в педагогічному училищі. Знає про усиновлення ОСОБА_1 двох дітей на той час із проблемами зі здоров'ям, яке вона не розуміла , так як це потребує дуже багато енергії та сил, постійного догляду, так як діти всі різні і до кожного необхідний індивідуальний підхід, тощо. В 2014 році ОСОБА_1 казала їй, що вона захворіла і її прооперували в зв'язку з чим вона замість неї поїхала з її дітьми , в тому числі і ОСОБА_2, відпочивати на тиждень в м. Скадовськ на море. На слідуючий рік вона поїхати замість ОСОБА_1 не змогла. На відпочинок ОСОБА_1 давала їй гроші для дітей скільки могла. Враховуючи такий стан здоров'я ОСОБА_1 вона по «скапу» сказала ОСОБА_5, щоб вона забрала маму на лікування. В подальшому ОСОБА_1 перед від'їздом дзвонила їй і казала, що їде лікуватися до ОСОБА_5 але має намір повернутися в Україну після лікування. Стосовно вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 вважає недоцільним і можливим скасувати акт усиновлення відносно ОСОБА_2. Стосовно долі ОСОБА_2 їй відомо зі слів ОСОБА_1 що вона хоче, щоб ОСОБА_2 об'єдналася зі своєю рідною сестрою , яку удочерила сім'я з Америки і щоб вони були разом, так як вони спілкуються між собою і ОСОБА_2 спілкується з новими батьками сестри. При цьому, вона завжди була проти того, щоб рідних сестер роз'єднували. Перебуваючи в Мексиці на лікуванні вони переписувалися та спілкувалися по «скапу», ОСОБА_1 також передавала долари для ОСОБА_2 в 2017 році останній раз.

Свідок ОСОБА_13 викладач танців, в судовому засіданні показав, що з 28.11.2017 року він перебував в Мексиці по роботі і спілкувався з ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_5 , яких знав раніше. Вони з ОСОБА_5 провідували її маму в лікарні, яка перебувала там в поганому стані. Він гастролював по Мексіці і по телефону ОСОБА_5 повідомляла, що мама в лікарні і їй погано. Перед поверненням в Україну 22 січня він 10.01.2018 року також провідував ОСОБА_1 в лікарні з ОСОБА_5 . ОСОБА_1 також передала для ОСОБА_2 посилку вагою 9 кг, яку він передав останній. Він не може сказати чи може за станом здоров'я ОСОБА_1 виконувати батьківські обов'язки.

Свідок ОСОБА_14, начальник господарського відділу освіти, молоді та спорту районної адміністрації в судовому засіданні показала , що ОСОБА_1 знає ще з 2004 -2005 років , коли працювала методистом у відділі. ОСОБА_1 знімала квартиру і в неї була донька. Потім вона організувала дитячий будинок сімейного типу, взяла в сім'ю ОСОБА_7, потім ОСОБА_2, яку часто брала з собою на роботу. Знає , що кілька років тому її прооперували і вона себе погано почувала, колись на роботі втратила свідомість і викликали швидку допомогу. Також відомо, що ОСОБА_1 поїхала до своєю доньки ОСОБА_5 в Мексику лікуватися. В 2017 році влітку вона зустріла ОСОБА_2 з її сестрою, показувала дорогий мобільний телефон, який їй купили ОСОБА_4 за кошти, які передала мама. Через час подзвонила і повідомила, що вона перебуває у притулку для дітей і вона кілька раз провідувала її там. Відомо, що ОСОБА_1 чотири рази передавала для ОСОБА_2 посилки з речами, цукерками, взуттям , фарбами та передавала гроші як в посилках так і через знайомих загальною сумою близько 350 доларів США. При спілкуванні з ОСОБА_1 відомо, що вона планувала повернутися після лікування в Україну . Вважає,що зараз ОСОБА_2 не доцільно спілкуватися з ОСОБА_1 в зв'язку з хворобою останньої і необхідністю постійного нагляду за нею, а ОСОБА_2 необхідно приділяти багато уваги і часу, що неможливо. В квітні 2018 року, коли вона була в притулку у ОСОБА_2 вона зв'язувалася по «Вац-апу» з ОСОБА_1 після 18 години і тоді вона була вдома і вони спілкувалися , по зовнішньому виду ОСОБА_1 виглядала хворою. Вважає, що ОСОБА_1 не заслуговує на позбавлення батьківських прав і доцільно скасувати акт усиновлення без стягнення аліментів.

Свідок ОСОБА_15, вчитель Кременчуцької спеціалізованої школи - інтернату в судовому засіданні показала , що усиновлена дитина ОСОБА_1 ОСОБА_11 навчався в її школі і вона в зв'язку зі станом здоров'я останнього проводила з ним навчання у неї вдома два рази на тиждень. В квартирі завжди було чисто, діти, в тому числі ОСОБА_2, були в дорогому, чистому одязі, завжди нагодовані, кожна дитина мала своє місце для навчання, іграшки, тощо, тобто ОСОБА_1 свої обов'язки виконувала на належному рівні. Відомо що стан здоров'я ОСОБА_1 в 2014 -2015 роках погіршився , вона скаржилася їй на здоров'я , показувала операційні шви на грудях, казала про проведення хіміотерапії, тощо. Казала, що поїде на півроку лікуватися до доньки в Мексику і після повернеться в Україну , залишатися там не бажала, ОСОБА_2 «устроїла» до людей на цей час. Спілкувалася з ОСОБА_1 по «вайберу» останній раз два роки тому і вона надсилала своє фото, на якому вона виглядала хворобливо. Стосовно подання заяви про скасування акту усиновлення вважає це за доцільне, так як ОСОБА_1 не зможе надати ОСОБА_2 належного догляду і уваги, що їй потрібно зараз.

Свідок ОСОБА_16 , фахівець експлуатаційного відділу Кременчуцького державного національного університету в судовому засіданні показала , що знає ОСОБА_1 з 2000 року, знає, що вона удочерила ОСОБА_2, часто була в гостях у ОСОБА_1, де завжди в квартирі було чисто, прибрано, діти чисто одягнені, нагодовані. Вона кілька раз передавала ОСОБА_4 посилки для ОСОБА_2, які ОСОБА_1 передавала з Мексики та гроші, в тому числі 11.12.2015 року вона передала ОСОБА_4 600 доларів США для ОСОБА_2 на подарунок на Новий рік. ОСОБА_1 ці гроші передала їй, а не ОСОБА_4 тому , що хотіла , щоб вона особисто купила подарунок ОСОБА_2. Відомо, що ОСОБА_1 мала намір після лікування повернутися в Україну, також вона надала їй довіреність на управління її майном 13.09.2015 року, але жодних дій по довіреності вона не вчиняла.

Свідок ОСОБА_17 пенсіонер, в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_1 з 2006 року після відкриття нею дитячого будинку сімейного типу, кілька раз була у неї вдома, діти були доглянуті, накормлені, одягнені в чисту одежу, в квартирі порядок , тощо. В 2014-2015 роках при спілкуванні остання казала , що вона захворіла на рак і лікується і в 2015 році запитувала її думку чи поїхати на лікування до своєї доньки ОСОБА_5 в Мексику, при цьому мала бажання в разі поїздки повернутися в Україну. ОСОБА_1 отримувала заробітну плату та допомогу на дітей від держави в розмірі двох прожиткових мінімумів на дитину, але цих грошей не хватало на належний догляд та утримування дітей. Останній раз бачила ОСОБА_1 влітку 2015 року , по інтернету текстовим повідомленням в червні 2018 року остання скаржилася на її поганий стан здоров'я. Стосовно вимог ОСОБА_1 про скасування акту усиновлення та про вимоги позбавлення її батьківських прав сказати нічого не може.

Свідок ОСОБА_18 , робітник , в судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_1 близько 10 років так як зустрічалися на семінарах , вона як засновник дитячого будинку сімейного типу а він як глава прийомної сім'ї, знає її тільки з позитивної сторони. Неодноразово був вдома у неї , в квартирі завжди порядок, діти росли в любові, завжди накормлені, одягнуті в чистий одяг, доглянуті, в тому числі і ОСОБА_2. ОСОБА_1 виконувала обов'язки матері - вихователя належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, оцінивши їх у сукупності, встановив:

На обліку служби у справах дітей виконкому Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради перебуває малолітня дитина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку зі здійсненням нагляду за умовами проживання та виховання усиновленої дитини. Малолітня дитина ОСОБА_2 з 19.06.2006 року виховувалась в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 08.12.2009 року ОСОБА_2 була усиновлена ОСОБА_1.

Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення № 539 від 18.09.2015 року «Про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1.», згідно якого функціонування ДБСТ припинилось з 22.09.2015 року .

Підставою для прийняття даного рішення була заява ОСОБА_1 від 27.07.2015 року, згідно якої остання прохає звільнити її від виконання обов'язків матері-виховательки у зв'язку з її станом здоров'я.

У грудні 2015 року під час проведення планової перевірки умов проживання та виховання усиновленої ОСОБА_2, службі у справах дітей стало відомо, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації з дитиною не проживає. Після з'ясування всіх обставин стало відомо, що за заявою матері та на підставі висновку Кременчуцької міської психолого -медико - педагогічної консультації (витяг з протоколу засідання ПМПК від 17.04.2014 року ) з метою педагогічної корекції, ОСОБА_2 з 28.09.2015 року навчається в Градизькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Полтавської обласної ради. На вихідні та канікулярні дні дитину забирають громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають за адресою: АДРЕСА_4.

За інформацією навчального закладу та подружжя ОСОБА_4, ОСОБА_1 тимчасово перебуває за межами України в Мексиці у зв'язку з лікуванням, проживає у своєї старшої доньки ОСОБА_5.

21.07.2015 року ОСОБА_1 оформила нотаріально засвідчену довіреність від 21.07.2015 року на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з правом представляти інтереси її доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 роки.

ОСОБА_4 письмово повідомив службу у справах дітей, що вони з дружиною піклуються про ОСОБА_2 на час відсутності матері, підтримують контакт з навчальним закладом, забирають дитину додому у вихідні та канікулярні дні. ОСОБА_2 також спілкується з матір'ю через «скап зв'язок».

23 травня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до служби у справах дітей з повідомленням, що в них виникли нові сімейні обставини і вони планують змінювати місце проживання, тому не можуть надалі опікуватися ОСОБА_2 та забирати її додому після закінчення навчального року, що підтверджується відповідною заявою, яка мається в маті ралах справи.

Мати ОСОБА_1 продовжує перебувати на лікуванні в Мексиці, перенесла операції, точної адреси свого проживання не надала. У квітні 2017 року ОСОБА_4 через соціальну мережу повідомили ОСОБА_1 про зміну своїх сімейних обставин та неможливість надалі наглядати за її донькою ОСОБА_2. ОСОБА_1 повідомила їх, що не має намірів забирати доньку до себе і не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Також у своїй заяві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що з літа 2016 року зв'язок з ОСОБА_1 став рідшим. Кошти на утримання доньки ОСОБА_2 мати декілька разів висилала, але в повній мірі для дитини їх не вистачало, тому вони утримували її також і за свої кошти.

Згідно повідомлення Градизької спеціальної загальноосвітної школи-інтернат на адресу служби у справах дітей № 210/01-27 від 10.05.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добросовісно виконували обов'язки щодо ОСОБА_2, забирали її на вихідні, цікавилися її навчанням, лікували у разі потреби, позитивно впливали на її розвиток, але з 09.05.2017 року за сімейними обставинами будуть ініціювати скасування наданої їм довіреності. Адміністрація закладу звернулась до служби з проханням захистити права дитини, яка на даний час залишиться без батьківського піклування.

У зв'язку з вище зазначеними обставинами, подружжя ОСОБА_4 23.05.2017 року звернулося до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації із заявою про влаштування ОСОБА_2 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Автозаводської районної адміністрації ( надалі Центру), так як дитина фактично залишилась без батьківського піклування.

На підставі клопотання служби, малолітня ОСОБА_2 з 30.05.2017 року тимчасово була влаштована до Центру.

У зв'язку з тим, що офіційної інформації щодо фактичного місця перебування ОСОБА_1 не було, направлені рекомендований лист за відомим місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 з повідомленням про влаштування ОСОБА_2 до Центру та проханням терміново з'явитися до служби з метою вирішення питання подальшого влаштування дитини.

За відомим місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1, двері ніхто не відчинив, про що Службою складений відповідний Акт від 29.05.2017 року. Відповідно до довідки з Кременчуцького районного відділу ДРАЦС батько дитини у свідоцтві про народження записаний на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Начальником служби телефоном було проведено бесіду з ОСОБА_7, сином ОСОБА_1, який повідомив, що його мати дійсно проживає в Мексиці, де проходить лікування, забрати ОСОБА_2 до себе у матері немає можливості. ОСОБА_7 проходить військову службу в Одесі, з сестрою ОСОБА_2 останнім часом не спілкується.

До служби у справах дітей телефоном звернулась представник місцевої правозахисної організації ОСОБА_9 та повідомила, що до неї засобами інтернет-зв'язку звернулась ОСОБА_1 з проханням надати їй правову допомогу та бути її представником у вирішенні питання подальшої долі її доньки та готовності направити через неї документи до служби у справах дітей та органу опіки та піклування з викладенням своєї думки щодо позбавлення її батьківських прав, наданням медичних довідок про її лікування за кордоном.

29.06.2017 року начальником служби у справах дітей проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_2 у приміщенні Центру соціально-психологічної реабілітації в присутності директора Маслій О.Б. ОСОБА_2 повідомила, що в центрі їй подобається, вона знає, що мати знаходиться у Мексиці на лікуванні. Коли мати виїжджала за кордон і залишила її у ОСОБА_4, дитині не повідомила, коли повернеться та чи забере до себе. Дитина зазначила, що давно з мамою по «скапу» не спілкувалась, останній раз виходила на зв'язок, коли вона перебувала в сім'ї ОСОБА_4, за мамою скучає.

Начальником служби та директором Центру була проведена бесіда з ОСОБА_1 через скайп-зв'язок. ОСОБА_1 повідомила, що дійсно перебуває на лікуванні в Мексиці, знаходиться на утриманні своєї старшої доньки ОСОБА_5 та проживає в її сім'ї. Має онкологічне захворювання, проходить хіміотерапію. Зазначила, що вона проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, любить її та тяжко переживає розлуку з нею. Проте приїхати до України виховувати доньку не може, забрати до себе на виховання також можливості в неї немає. Пояснила, що проходить курси лікування, донька ОСОБА_5 її повністю утримує, ОСОБА_2 не знає англійської і іспанської мов, тому не зможе навчатися в Мексиці. Дитину залишила на ОСОБА_4, тому, що терміново виїхала на лікування у 2015 році. Зазначила, що бажає, щоб її доньку влаштували в хорошу прийомну сім'ю. Начальником служби у справах дітей ОСОБА_1 повідомлено про неможливість влаштування її дитини в іншу сімейну форму виховання, що не передбачено законодавством, так як вона юридично є батьківською дитиною і повинна виховуватись в своїй сім'ї. ОСОБА_1 повідомлено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків згідно чинного законодавства України. ОСОБА_1 зазначила, що надати медичний документ із зазначенням, що її хвороба перешкоджає виконувати батьківські обов'язки, що передбачено наказом МОЗ України, не може, але направить документи, які підтверджують її лікування у Мексиці, та свою думку стосовно позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.06.2017 року Головний центр не може поширити інформацію щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_1, посилаючись на ст. 11 Закону України «Про інформацію». Дана інформація стосовно особи без її письмової згоди буде надана на виконання відповідного судового рішення.

23.08.2017 року до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації подано заяву ОСОБА_1, яка проживає в м. Мехіко, Сполучені Штати Мексики, в якій заявниця повністю усвідомлюючи значення своїх дій, згідно власного, вільного волевиявлення, в інтересах дитини, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З правовими наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлена.

До заяви ОСОБА_1 додала медичні довідки, які містять інформацію про проведення їй хірургічного втручання 04.01.2017 року, необхідність проходження довготривалого лікування та обстеження, та інші медичні висновки (м. Мехіко, Сполучені Штати Мексики).

Також до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації надійшла заява від голови правління ПОГО «Право на Захист» ОСОБА_9, в якій зазначено, що ОСОБА_1 важко хвора на онкологічне захворювання і вимушена перебувати в Мексиці на лікуванні. Через важку хворобу та надзвичайно важкий матеріальний стан ОСОБА_1 не має можливості забрати доньку у Мексику, облаштувати їй належні умови проживання та навчання. Діючи виключно в інтересах доньки ОСОБА_2, маючи на меті її виховання не в інтернатному закладі, а в сімейній формі (будинку сімейного типу), ОСОБА_1 надає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно усиновленої доньки.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, тощо. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального , культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки , або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1119 від 18.10.2017 року затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за підписом міського голови Малецького В.О. про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. п. 15,16 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зокрема, у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 81-84 ЦПК України.

Суд бере до уваги заяву ОСОБА_1 від 23.08.2017 року до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації, згідно якої остання, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, згідно власного, вільного волевиявлення, в інтересах дитини, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З правовими наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлена.

Разом з тим, суд бере до уваги зустрічний позов ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого остання вказує, що ОСОБА_1 виїхала до Мексики виключно для обстеження і мала намір повернутися до усиновленої доньки, але з осені 2015 року по теперішній час вона безпорадна, на даний час вона не може забрати дитину до Мексики, при тому , що стан здоров'я дитини потребує навчання за програмою інтенсивної педагогічної корекції з багатьох предметів ,згідно психолого -медико - педагогічної консультації, в зв'язку з чим остання і навчалася в Градизьському інтернаті і вона не буде забирати дитину в Мексику в нікуди, так як остання не зможе в чужій країні отримати належні умови, корекцію чи відповідну підготовку. Крім того, спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не завжди є корисними , психіка ОСОБА_1 вражена прийомами обезболюючих препаратів з вмістом наркотичних речовин, психіка ОСОБА_2 вражена з народження та загострена , при спілкуванні наговорила образливі слова ОСОБА_1 , в тому числі звинуватила її в судовому розгляді справи, що їй відомо, що вона не є її рідною мамою, бачить в ОСОБА_1 виключно «грошовий мішок», жодного разу не співчувала їй у її хворобі , не запитувала про стан здоров'я, вимагаючи забрати до себе, останні дні при спілкуванні обзивала ОСОБА_1 нецензурною лайкою,тероризує її голосовими повідомленнями, тощо, що призвело до того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися такі відносини, які призвели до того, що подальше спілкування та проживання разом неможливе і принесе шкоду насамперед дитині, через стан здоров'я та наявні відносини, ОСОБА_1 не зможе бути люблячою та турботливою мамою, якою була раніше . ОСОБА_1 вважає, що влада повинна докласти зусиль, щоб забезпечені американські усиновлювачі - батьки рідної сестри ОСОБА_2 усиновили і ОСОБА_2, як вони обіцяли.

Враховуючи дані обставини, прохає скасувати акт усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.12.2009 року , згідно якого ОСОБА_1 було оголошено усиновлювачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому , суд звертає увагу , що позовна вимога стосовно скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не передбачена чинним цивільним процесуальним законодавством на відміну від скасування усиновлення.

Також, суд враховує, що до позовної заяви ОСОБА_1 додала світлокопії медичних довідок гінеколога - акушера ОСОБА_20, які містять інформацію про проведення їй хірургічного втручання 04.01.2017 року та необхідність проходження довготривалого лікування та обстеження, та інші медичні висновки (м. Мехіко, Сполучені Штати Мексики), які переведені з іспанської мови на російську мову, однак суд звертає увагу, що вказані документи подані до суду в копіях, оригінали суду не були надані для огляду, надані документи, на яких маються відповідні відмітки про здійснення переводу буцім то офіційними представниками влади загалом не містять інформації стосовно захворювання ОСОБА_1 та її лікування, при тому , що довідка від 11.01.2017 року та дані про знімок від 04.01.2017 року, які лише мають діагноз взагалі не мають даних стосовно їх офіційного перекладу представниками влади Мексики, тобто не оформлені належним чином.

Суд вважає, що зазначені обставини справи необхідно оцінювати в їх сукупності, в тому числі чи маються факти ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками з боку відповідача ОСОБА_1, чи вказані обставини виникли з об'єктивних причин, при цьому враховуючи в першу чергу інтереси малолітньої дитини і обставини можливого усиновлення прийомними батьками її рідної сестри, матеріальний стан останньої, тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що враховуючи обставини справи, належне виконання ОСОБА_1 обов'язків матері - вихователя до її хвороби в 2014 році, наявну хворобу ОСОБА_1, що підтверджується показаннями свідків по справі, відносини, які склалися між ОСОБА_1 на неповнолітньою ОСОБА_2, матеріальний стан ОСОБА_1, відсутність винною поведінки останньої в неналежному виконанні своїх батьківських обов'язків до 2014 року, відсутність належного виконання батьківських обов'язків з 2015 року по час розгляду справи, тобто на протязі близько трьох років, тощо, в їх сукупності дають підстави для задоволення вимог про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом з тим дають підстави суду відмовити в задоволенні позовної вимоги органу опіки та піклування про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів - задовольнити частково, зустрічний позов ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково та позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. В задоволенні інших позовних вимог за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів та зустрічного позову ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Враховуючи прийняте процесуальне рішення при вирішення питання про об'єднання даних позовів в одне провадження про відстрочення ОСОБА_1 сплату судового збору до винесення рішення по справі, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115, 160 141, 150, 151, 152, 154, 155, 164, 165, 166, 180, 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1409, 60 грн.

В задоволенні інших позовних вимог за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів та зустрічного позову ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування акту усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.І. Хіневич

Повний текст рішення суду виготовлено 09.07.2018 року