Справа № 515/1233/18
Провадження № 2/515/1943/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Татарбунарської міської ради Одеської області

про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2018 року ОСОБА_3 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.

На підставі свідоцтва про право особистої власності від 14.03.1996 р. вона, її батько ОСОБА_4, матір ОСОБА_5, та сестри ОСОБА_6, ОСОБА_5 набули у власність квартиру № 2 у бу- динку № 8 по вул.Робоча у м.Татарбунари Одеської області. 08 жовтня 2017 року її батько ОСОБА_4 помер у м.Татарбунари Одеської області. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті батька, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що не визначена частка померлого у спільному майні. Оскільки частки спірного ма- йна не визначені, а згідно чинного законодавства частки всіх співвласників є рівними, вважає, що батькові належала 1/5 частина спірної квартири, ніякої домовленості між ними та рішення суду з цього приводу не було. Зважаючи на дані обставини, просила суд визначити, що частка її помер- лого батька ОСОБА_4 у спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 - становила 1/5 частину.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в який просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача також у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позо- вні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі, відзив до суду та позивачу не надіс- лав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Як передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про ро- згляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий роз- гляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в ра- зі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії КК № 144886 та свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 265204 (а.с.3- 5), видно, що позивач народилася 21.03.1976 р. у м.Татарбунари Одеської області, її батьками заз- начені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після реєстрації шлюбу 30.10.1993 р. позивачу присвоєне пріз звище «Летінська» (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 499089 (а.с.7), батько позивача ОСОБА_4 помер 08 жовтня 2017 року у м.Татарбунари Одеської області.

З матеріалів справи, а саме копій: свідоцтва про право приватної власності на житло від 14.03. 1996 р., довідки БТІ від 31.01.2018 р., розпорядження міської ради14.03.1995 р. (а.с.8, 10-13) слі- дує, що власниками квартири АДРЕСА_2 зазначені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відмова нотаріуса свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спад- щину після померлого ОСОБА_4 з причини невизначеності частки майна померлого у квартирі АДРЕСА_3 (а.с.9).

Згідно ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), на- лежить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення ча- сток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

В силу ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісний власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею ст.1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спад- кується на загальних підставах.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не бу- ло встановлено договором між ними.

Згідно п.3.4. Узагальнення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадку- вання» від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадко- ємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення част- ки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 нале- жить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, померлому 08.10.2017 р., ОСОБА_5, по- зивачу та її сестрам - ОСОБА_6, ОСОБА_5 Позивач має право успадкувати частку спірної ква- ртири, що залишилась після смерті її батька як спадкоємець у порядку першої черги за законом, однак не має можливості вирішити питання повязане з прийняттям спадщини у звязку з не виз- наченням частки померлого у спільному майні.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити, що частка померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 об- ласті становить 1/5 частину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 89, 95, 200, 206, 211, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.355, 368-370, 1216, 1217, 1226, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Татарбунарської міської ради Одеської обла- сті про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_4, який помер 08 жовтня 2017 року, належала 1/5 частина у спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_5, згідно свідоцтва про право власності від 14.03.1996 р., виданого Татарбунарсь- кою міською радою Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко