У Х В А Л А

13 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 161/1116/18

провадження № 61-41559ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 22 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Сотнік Катерини Андріївни, заінтересована особа - державний професійно-технічний навчальний заклад «Луцьке вище професійне училище»,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 22 червня 2018 року, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочате після 30 вересня 2016 року, у зв'язку з чим представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу, подану до Верховного Суду 26 липня 2018 року, підписано представником ОСОБА_1- ОСОБА_2, за довіреністю від 26 квітня 2017 року.

Згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_2 має статус адвоката відсутні.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки касаційна скарга підписана ОСОБА_2, відомості про статус якої як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, а будь-яких належних доказів про те, що вона є адвокатом суду касаційної інстанції не надано, у зв'язку з чим пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 22 червня 2018 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун