справа № 156/333/18
Провадження № 2/156/244/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 156/333/18 за позовом Акціонерного товариство комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитором боргу спадкодавця.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогою про стягнення кредитором боргу спадкодавця ОСОБА_5 в розмірі 9 176,04 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.11.2011 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 21 грудня 2014 року позичальник - ОСОБА_5 померла. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На виконання вимог закону Позивачем 08.05.2017 року була направлена претензія кредитора до Іваничівської державної нотаріальної контори. 06.06.2017 року Позивачем було отримано відповідь Іваничівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_5 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ Приватбанк. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого Позичальника, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України так, як Відповідачі не відмовилися від прийняття спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 28.10.2017 року до спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, було направлено лист-претензію, згідно якої ОСОБА_6 пред'явив свої вимоги, але ніякх дій не було вчинено. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 16.11.2011 року становить 9176,04 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7 614,43 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 1 561,61 грн. Представник Позивача просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 9176,04 грн. за кредитним договором № б/н від 16.11.2011 року та судові витрати.

Відповідачі позовні вимоги не визнають у повному обсязі, оскільки вважають їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Так, стосовно позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позові повинно бути відмовлено у зв'язку із пропуском банком встановленого ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до спадкоємців. Про смерть ОСОБА_5 банк був повідомлений 09 січня 2015 року шляхом надання ОСОБА_7, сестрою померлої, через Іваничівське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» свідоцтва про смерть позичальника. Інші відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не приймали спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки при наявності дітей спадкодавця, які є спадкоємцями першої черги, є братами померлої, тобто спадкоємцями наступної черги . Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Оскільки вказані відповідачі не отримали права на спадкування після смерті позичальника, то не можуть відповідати за даним позовом, який може бути пред'явлений кредитором спадкодавця лише до спадкоємців відповідно до ст. 1282 ЦК України. Тобто, у позові до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд повинен відмовити в зв'язку із безпідставністю позовних вимог (особи не можуть відповідати за даним позовом). Таким чином, відповідачі просять відмовити у задоволенні позову повністю.

Заяви (клопотання) учасників справи

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог та прохання їх задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідачів також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, заперечення проти позовних вимог у повному обсязі та прохання відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25.04.2018 року було відкрито провадження по даній цивільній справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначене на 10:00 год. 02 липня 2018 року, який було відкладено на 10:30 год. 05.10.2018 року у зв'язку із неявкою сторін.

У судове засідання, призначене на 19.12.2018 року сторони не з'явилися.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 16.11.2011 року ОСОБА_5 отримала кредит в розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, підтвердивши свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та Правилами, Тарифами складають між нею та банком Кредитний Договір, що підтверджено підписом у заяві. Відповідно до копії анкети-заяви відповідача (а.с.7), Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-31), 16.11.2011 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір про надання банківських послуг (кредитний договір № б/н), за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача (а.с. 5-6), станом на 16.11.2011 року заборгованість позичальника становить 9 176,04 грн. з яких: 7 614,43 грн. - заборгованість за кредитом; 1 561,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

21.11.2014 року ОСОБА_5 померла, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 161450 (а.с.39).

12.12.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Іваничівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, що підтверджено відповідною Претензією кредитора № SAMDN6859 від 12.12.2015 року. Із повідомлення Іваничівської державної нотаріальної контори № 483/02-14 від 15.05.2017 року вбачається, що на імя ОСОБА_5, яка померла 21.12.2014 року, 19.01.2016 року було заведено спадкову справу № 4/2016 на вимогу кредитора ВГРУ ПриватБанку Претензія від 12.12.2015 року на суму 9176,04 грн. По вказаній спадковій справі спадкоємці не зверталися (а.с.43).

20.10.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 з листом-претензією щодо сплати заборгованості ОСОБА_5 (а.с.44).

Із спадкової справи № 4/2016 року до майна померлої 21.12.2014 року ОСОБА_5 вбачається, що згідно заяви від 03.07.2017 року спадщину після смерті матері, як спадкоємці першої черги, прийняли діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шляхом спільного проживання із спадкодавцем за однією адресою (а.с.141).

З 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_6 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_6 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ "ПРИВАТБАНК").

Оцінка суду

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Так, як за життя ОСОБА_5 заповіту не склала, спадщина відкрилася за законом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями першої черги згідно ст. 1261 ЦК України являються діти спадкодавця та Відповідачі по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які спадщину прийняли шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Суд зазначає, що Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, являються братами спадкодавця та згідно ст. 1262 ЦК відносяться до другої черги спадкоємців за законом. Так, як згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за закном одержують право на спадкування почергово, а спадкоємці першої черги прийняли спадщину, то ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не одержали права на спадкування після смерті ОСОБА_5 Таким чином, у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити у зв'язку із безпідставністю.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо обізнаності позивача про смерть позичальника, то суд зазначає, що Позивачем стверджується, що про смерть позичальника банку стало відомо лише 12.12.2015 року. Однак, банком не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підставі яких можна було б встановити час та обставини отримання банком інформації про смерть позичальника. Разом з тим, допитана у судовому засіданні в якості свідка сестра ОСОБА_5 ОСОБА_7 суду показала, що повідомила банк по телефону про смерть сестри на наступний день після її смерті. Представник банку сказав їй про необхідність надання свідоцтва про смерть позичальника. 09.01.2015 року нею особисто було надано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 керуючому Іваничівським відділенням ПАТ КБ «Приватбанк», який відсканував його та передав до бази даних банку, а також повідомив їй про припинення нарахування процентів за боргом померлої відразу після реєстрації свідоцтва у системі. Позивачем не спростовано, а судом не встановлено підстав піддати сумніву покази свідка, які узгоджуються із випискою банку по рахунку позивальника ОСОБА_5, з якої вбачається, що 11.01.2015 року банком зафіксовано операцію щодо закриття заборгованості та після цієї дати припинено нарахування процентів на заборгованість по кредиту (а.с.102). Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивачу станом на 11.01.2015 року вже було відомо про смерть позичальника ОСОБА_5, що стало підставою для закриття заборгованості.

Щодо пред'явлення претензії кредитора до спадкоємців, то суд зазначає, що відповідно до с. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які письмові, а судом під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взагалі отримували лист-претензію АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Так, із реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів претензій до спадкоємців вбачається, лише те, що 28.10.2017 року банком було надіслано рекомендований лист в с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області на ім'я отримувача - ОСОБА_5 (а.с.45-16). Реєстр згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, який додано Позивачем до відповідей на відзиви, суд вважає не достатнім доказом для підтвердження факту отримання Відповідачами листа-претензії (а.с.91-92, 108-109). Разом з тим, як зазначено у відповідях на відзиви, банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення на адресу Іваничівської державної нотаріальної контори претензії кредитора. Із матеріалів справи вбачається, що лист-претензія банком була направлена до Іваничівської державної нотаріальної контори 12.12.2015 року. Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, суд прийшов до висновку про пропуск банком встановленого ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до спадкоємців, а тому у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4,5, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 76-80, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 608, 1054, 1218, 1219, 1258, 1261, 1262, 1268, 1270, 1281 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_6 «ПРИВАТБАНК» (код ЄРДПОУ 14360570), місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення кредитором боргу спадкодавця відмовити повністю.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено в повному обсязі 29 грудня 2018 року.

Суддя І. М. Нєвєров