Справа № 505/1622/18
Провадження № 2/505/1037/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Паценюк Г. В.

при секретарі Кушнір М. П.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 29.05.2018 року звернулась до суду із позовом до Подільської міської ради Одеської області, та просить скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 3552 від 09 січня 2013 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. На даний час вона не має можливості розпоряджатися квартирою, оскільки державним реєстратором Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, було здійснено подвійну державну реєстрацію з відкриттям розділів (Номери записів про право власності №№ 3606 і 3552, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 275151000) належної їй квартири. Вказаний факт порушує її права як власника, і фактично позбавило її права власності на нерухоме майно без відповідних на то законних підстав.

Позивачка у судове засідання не зявилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила його задовольнити. Також просила розглянути справ у її відсутність.

Представник Подільської міської ради Одеської області у судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності надержить квартира, що розташована за адресою: Одеська область, м. Подільськ (колишня назва м. Котовськ), вул. Енергетиків (колишня назва вул. 40 років Перемоги), 10, кв. 54, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.12.2012 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2

09 січня 2013 року позивачка звернулась до Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області з метою державної реєстрації прав на зазначену вище квартиру.

Державним реєстратором Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно: номер запису про право власності - 3606; дата, час державної реєстрації - 09.01.2013 року 11:46:45; форма власності - приватна; власник - ОСОБА_1; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 275151000; об'єкт нерухомого майна - квартира, об'єкт житлової нерухомості; адреса - Одеська область, м. Котовськ (зараз Подільськ), АДРЕСА_2; опис об'єкта нерухомого майна двокімнатна квартира, яка знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового будинку; підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 2483, виданий 27.12.2012 року, видавник: приватний нотаріус Котовського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2

Проте, у той же час 09.01.2013 року о 11:46:45 годині було здійснено повторну державну реєстрацію прав на нерухоме майно на власника ОСОБА_1 на ту ж квартиру, номер запису про право власності 3552.

Наведений факт позбавляє позивачку як власника належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормою ст. 182 ЦК України передбачена обов'язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою обєктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов'язковій державній реєстрації, що випливає зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що на кожний обєкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер обєкту нерухомого майна.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером обєкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному обєкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого обєкта. У разі переходу права власності на обєкт нерухомого майна або зміни відомостей про обєкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме

майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Тобто, чинне законодавство не передбачає порядку вилучення помилкового запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, єдиним способом приведення записів у відповідність до Закону є рішення суду про скасування рішення державного реєстратора та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

Стаття 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно приписів ч. 1, 2, 3 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Таким чином, допущена державним реєстратором подвійна реєстрація права власності на квартиру порушує права позивача, а тому її право підлягає захисту шляхом скасування повторного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 3552 від 09 січня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 3552 від 09 січня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Су д д я

Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.