Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/7396/16
Провадження № 22-ц/778/2871/18 Головуючий у 1 інстанції: Горбачова Ю.В.
У Х В А Л А

13 липня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді-доповідача ОСОБА_1 при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від 02 липня 2018 року на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_4, про визнання в порядку спадкування за законом власником земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово доповнювали і уточнювали. Зазначали, що 29 березня 2010 року помер ОСОБА_5, спадкоємцями після смерті якого є дружина ОСОБА_2, яка відмовилась від спадщини, і донька ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Спадкодавцю ОСОБА_5 на праві власності належав житловий будинок №1 по вулиці Бердянській в місті Мелітополі, який він 10 листопада 2006 року продав ОСОБА_4 Земельна ділянка, на якій розташований будинок, не була предметом договору купівлі-продажу чи будь-якої іншої цивільно-правової угоди, право власності, оренди чи користування до набувача будинку ОСОБА_4 на землю не переходило. Проте, судовим рішенням від 20 листопада 2012 року за ОСОБА_4 як за власником житлового будинку визнано право власності на землю, на якій цей будинок розташований. Посилаючись на те, судове рішення про визнання за ОСОБА_4 права власності на землю постановлено з порушенням норм матеріального права, а тому є незаконним, зазначали, що державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на землю, просили про задоволення позову.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року залишено без змін.

02 липня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року.

В апеляційній скарзі зазначила, що не погоджується з оскаржуваним рішенням з тих підстав, що при ухваленні рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року у, яким визнано за ОСОБА_6 право власності на спірну земельну ділянку, судом було невірно застосовано норму ст. 377 ЦК України.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 не підлягає відкриттю з огляду на наступне.

Статтею 370 ЦПК України встановлений порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Частиною першої даної статті передбачено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Частиною пятою статті 370 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення та рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року залишено без змін (а.с.52-54 т.2).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є аналогічні доводам апеляційної скарги ОСОБА_3, про що свідчить її зміст (а.с.224-225 т.1), яким суд апеляційної інстанції дав оцінку в постанові від 24 травня 2018 року. Зокрема в постанові зазначено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.03.2013 року, право власності на спірну земельну ділянку визнано за ОСОБА_4 Після ухвалення вказаного судового рішення ОСОБА_3 неодноразово зверталася до суду з вимогами про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, позивалася до ОСОБА_4, Мелітопольської державної нотаріальної контори з вимогами про визнання права власності на землю, про визнання дій нотаріуса неправомірними, змінюючи підстави позову, тощо і за результатами її звернень були прийняті відповідні судові рішення, які набрали законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Враховуючи вищенаведене у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року необхідно відмовити на підставі ч.5 ст.370 ЦПК України.

Керуючись ст. 370 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від 02 липня 2018 року на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори,третя особа: ОСОБА_4, про визнання в порядку спадкування за законом власником земельної ділянки.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: А.В. Дашковська