Провадження № 2/127/2432/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 жовтня 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В.В.,

за участі секретаря - Гончарука І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 26.10.1997 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 2567. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несумісними характерами, різними поглядами на життя, різними життєвими принципами та цілями. Позивач вказує, що вони не могли з відповідачем дійти згоди щодо ведення спільного господарства, розпорядження майном та коштами.

Останні чотири роки позивач з відповідачем живуть окремо, тому подальше перебування в шлюбі втратило будь який сенс.

В зв'язку із чим позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та просить його задоволити.

Всудове засідання позивач ОСОБА_1, не зявилась надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать в матеріалах справи зворотні повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-АМ №006392 (а.с.4).

Від шлюбу у сторін народився син, який на даний час повнолітній.

Причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягали на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати які складаються з 704,80 грн. судового збору, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області за актовим записом № 2567.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені нею при сплаті судового збору, в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя: В.В. Антонюк