Постанова

Іменем України

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 681/382/16-ц

провадження № 61-26812св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Полонська міська рада Хмельницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділ Держгеокадастру у Полонському районі Хмельницької області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року у складі судді Горщара А. Г. та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року у складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділу Держгеокадастру у Полонському районі Хмельницької області про визнання недійсним і скасування рішення міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Позовна заява мотивована тим, що 15 липня 2005 року рішенням Полонської міської ради № 16 йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 24 кв. м для будівництва гаража, яка розташована у АДРЕСА_2 та межує із будинком АДРЕСА_1. У жовтні 2015 року він дізнався, що відповідачі приватизували земельну ділянку, яка є прибудинковою територією зазначеного будинку, у межі якої увійшла також належна йому земельна ділянка. Такими діями відповідачі порушили вимоги земельного та цивільного законодавства, чим позбавили його права на отриману у власність земельну ділянку.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив суд визнати недійсними та скасувати рішення Полонської міської ради від 23 квітня 2007 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1115 га, яка являється прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1, а також державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1115 га на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та визнати недійсною і скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1115 га, що розташована у АДРЕСА_1, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка проведена державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Полонському районі з присвоєнням кадастрового номеру НОМЕР_1.

У травні 2016 року ОСОБА_8 звернулася до суду із зустрічним позовом до Полонської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення міської ради.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що рішенням Полонської міської ради від 15 липня 2005 року № 16 ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 24 кв. м для будівництва та обслуговування гаража. Вважала, що вказане рішення Полонською міською радою прийнято з порушенням вимог чинного законодавства. Так, ОСОБА_4 не було дотримано порядок безоплатної приватизації земельної ділянки, передбачений статтею 118 ЗК України. У Полонській міській раді відсутні будь-які документи, які підтверджують виконання послідовності дій, визначених вказаною нормою права, а саме надання у 2005 року Полонською міською радою дозволу для ОСОБА_4 на розробку проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2, погодження попереднього землекористувача на вилучення цієї земельної ділянки, розробку такого проекту, його погодження і передачу на розгляд міської ради та про результати його розгляду.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_8 просила суд визнати незаконним та скасувати рішення сесії Полонської міської ради Хмельницької області від 15 липня 2005 року № 16 про передачу ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 24 кв. м, розташованої у АДРЕСА_2.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_8 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено.

Визнано недійсним рішення Полонської міської ради від 15 липня 2005 року № 16 у частині передачі ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 24 кв. м, розташованої у АДРЕСА_2.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_4 не доведено порушення його прав передачею у власність відповідачам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,1115 га, розташованої у м. Полонне Хмельницької області по АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, а з позовом до суду може звернутися тільки та особа, права якої порушено.

Суд вважав позовні вимоги ОСОБА_8 законними та обґрунтованими, оскільки при передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4 було порушено процедуру, передбачену земельним законодавством України.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_8 і стягнення судового збору скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

У решті рішення суд першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не надав доказів на підтвердження місця розташування його земельної ділянки та того, що вона накладається із земельною ділянкою відповідачів, не встановлено такого й проведеною в рамках справи судовою земельно-технічною експертизою, тому районний суд обґрунтовано вказав про відсутність підстав для позову ОСОБА_4, оскільки його прав не порушено.

Разом з тим, апеляційний суд вважав, що ОСОБА_8 також не довела порушення свого права рішенням про виділ землі ОСОБА_4

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні його позову та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали оцінку тому, що відповідачам було передано у власність земельну ділянку, яка є прибудинковою територією.

Крім того, відповідачам була передана земельна ділянка більшою площею ніж та, яка була виділена під будівництво будинку.

У липні 2018 року Полонська міська рада Хмельницької області подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані судові рішення є законними й обґрунтованими, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують, оскільки судами вірно встановлено обставини справи та вказано, що позивач не довів своїх позовних вимог та факту порушення його прав.

У липні 2018 року представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що ОСОБА_4 не довів, що оскаржуваним рішенням про передачу землі відповідача порушуються будь-які його права, оскільки він взагалі не довів того, що є власником вказаної ним земельної ділянки, яка, також, не має жодного відношення до земельної ділянки, переданої відповідачам. Заперечує проти доводів касаційної скарги про те, що законом не дозволено приватизовувати земельну ділянку, виділену під обслуговування будинку, оскільки будинок по АДРЕСА_1 у м. Полонне складається з чотирьох квартир та всі співвласники прийняли участь у приватизації землі, що відповідає частині другій статті 42 ЗК України. Також законодавством України допускається зміна розмірів та меж земельних ділянок після проведення землеустрою, що було зроблено відповідачами у встановленому законом порядку. Посилається на те, що позов ОСОБА_4 є необґрунтованим, що стало підставою для відмови у його задоволенні, проте ним також пропущено строк позовної давності, про що заявлялося у суді першої інстанції відповідачами, тому він не підлягає задоволенню у будь-якому разі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої інстанції в незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанова апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції 2004 року, чинній на час звернення до суду з позовом, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 212 ЦПК України 2004 року визначено, щосуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті.

Відповідно до положень частини третьої статті 10 та частин першої та четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічні норми містять й участині третій статті 12, частинах першій та шостій статті 81чинного ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що ним не доведено порушення свого прав передачею у власність відповідачам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,1115 га, розташованої у м. Полонне Хмельницької області по АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, а також не надано доказів на підтвердження місця розташування його земельної ділянки та того, що вона накладається із земельною ділянку відповідачів.

При цьому, суди забезпечили повний та всебічний розгляд справи, сприяли сторонам у здійсненні їх процесуальних прав, за клопотанням позивача була проведена судова земельно-технічна експертиза, якою теж не вдалося встановити місце розташування земельної ділянки ОСОБА_4 та її взаємне розташування з земельною ділянкою відповідачів. Суди оцінили належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, належним чином відобразили результат оцінки доказів у судових рішеннях.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування постановлених у справі судових рішень оскільки не містять обґрунтувань щодо порушення прав позивача оскаржуваним рішенням міської ради, державним актом на право власності на земельну ділянку та проведеною державною реєстрацією земельної ділянки.

Тобто, ОСОБА_4 не довів свого права на звернення до суду з цим позовом, передбаченого частиною першою статті 3 ЦПК України 2004 року та статтею 15 ЦК України, оскільки, як встановлено судовим розглядом, спірними рішеннями його права не порушені та не встановлено, що він має відношення до земельних ділянок, які були виділені відповідачам.

За таких обставин, питання законності передачі земельних ділянок у власність відповідачів саме за позовом ОСОБА_4 розглядатися не може.

Отже, вирішуючи спір, суди повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи, дослідили усі наявні у матеріалах справи докази та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що не встановлено порушень його прав.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої в незміненій під час апеляційного перегляду частині та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року в незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю.В. Черняк