ЄУН 174/510/18
н/п 2-о/174/16/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2018 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі : головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

заявника- Гребень Г.Г.,

заінтересованих осіб- Гребень В.З., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту тотожності особи, зазначеної у правовстановлюючому документі особі заявниці, заінтересовані особи- Гребень ОСОБА_3, ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, їй та членам її сімї - чоловікові ОСОБА_4, синам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було передано у приватну спільну часткову власність квартиру № 12 по бульвару Миру, б. № 3 в м.Вільногірську Дніпропетровської області. Право власності усіх співвласників на зазначену вище квартиру було зареєстровано у Верхньодніпровському міському БТІ Дніпропетровської області, у реєстраційній книзі за № 10-940 (ІІо). Згодом, відповідно до нотаріально посвідченого договору від 24.12.2007 р., між усіма співвласниками зазначеної вище квартири, було визнано частки - по 1/4 частки квартири за кожним із співвласників. За договором дарування частини квартири, який було укладено та посвідчено нотаріально 29.02.2008 року, її син ОСОБА_5 подарував їй належну йому 1/4 частку у зазначеній вище квартирі. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого КП «БТІ м. Вільногірська» від 04.06.2008 року, право власності на частки квартири було зареєстровано в книзі 10, реєстровий запис 940 (ІІо). Однак, при оформленні зазначеного вище свідоцтва про право власності на квартиру, в ньому невірно було зазначено її ім'я в українському варіанті його написання - ОСОБА_6 замість ОСОБА_2, а також по батькові - Григорьевна, замість Григорівна, при тому, що у всіх інших документах, в тому числі в згаданих вище договорах про визначення часток та дарування частки квартири, які посвідчувались нотаріально, як її ім'я, так і по батькові, скрізь зазначено у відповідності до її паспорта громадянки України. Оскільки в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на квартиру було невірно зазначено її ім'я та по батькові, вона на цей час не може зареєструвати своє право власності на зазначену вище квартиру у встановленому законом порядку та належним чином підтвердити своє право власності на своє майно, оскільки в різних документах є різне написання її імені та по батькові. Встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - зазначеного вище свідоцтва про право власності на квартиру, в інший спосіб є неможливим, в зв'язку з чим, встановити цей факт можливо лише на підставі рішення суду. Встановлення зазначеного вище факту, що має юридичне значення, їй необхідно для здійснення свого права власності на квартиру, наприклад складання та посвідчення заповіту, відповідно до вимог чинного на цей час законодавства України. Факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру підтверджується наявними доказами, що долучаються до справи в копіях. Спір про право щодо цієї квартири та її часток, між нею та іншими співвласниками квартири на цей час відсутній, в зв'язку з чим і необхідно встановити рішенням суду факт, зазначений вище, що має юридичне значення. Просить встановити факт, що має юридичне значення - факт належності їй правовстановлюючого документа, що посвідчує її право спільної часткової приватної власності разом з іншими співвласниками на квартиру АДРЕСА_1, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру, виданого органом приватизації виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 22.02.2000 року, що зареєстровано КП «Верхньодніпровське міське БТІ» у реєстраційній книзі за № 10-940 (ІІо) та встановити факт того, що зазначена в згаданому вище державному акті на право спільної приватної власності фізична особа ОСОБА_6 - це є вона, ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 заяву підтримала у повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересовані особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_1, не заперечують проти встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику та факту тотожності особи, зазначеної у правовстановлюючому документі особі заявниці,

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню частково по наступним підставам .

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судами не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 1994 року Вільногірським ДГМК, як органом приватизації, було видано свідоцтво про право власності на житло- квартиру № 12 по бульвару Миру, буд. № 3 в м. Вільногірську Дніпропетровської області, згідно якого вказане житло належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та членам його сімї ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1. Право приватної спільної сумісної власності на зазначену квартиру було зареєстровано у Верхньодніпровському міському БТІ і записано у реєстраційній книзі за № 10-940 (ІІо) (а.с.4), однак при оформленні зазначеного вище свідоцтва, яке видано українською мовою, в ньому була допущена помилка, а саме невірно зазначено ім'я та по батькові заявниці в українському варіанті його написання: імя зазначено як «Анна» замість вірного «Ганна» , а також по батькові «Григорьевна», замість вірного «Григорівна», що не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_7 (а.с. 9-10), вказане свідоцтво є для заявниці правовстановлюючим документом, оскільки підтверджує право власності останньої на квартиру АДРЕСА_2, а можливість внесення у вказаний документ відповідних виправлень втрачена, оскільки орган приватизації, яким був Вільногірський ДГМК, припинив свою діяльність.

Разом з тим, при поданні заяви ОСОБА_2 допущено помилку в зазначені органу приватизації, який видав правовстановлюючий документ та дати його видачі - замість «Вільногірський ДГМК» та дати «22.02.1994 р.», що підтверджується реквізитами вказаного документу (а.с. 4), зазначено «Вільногірська міська рада» та дата «22.02.2000 р.», тому ці обставини враховуються судом при вирішенні даної частини заявлених вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявниці ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло- квартиру № 12 по бульвару Миру, буд. № 3 в м. Вільногірську Дніпропетровської області, виданого 22 лютого 1994 року Вільногірським ДГМК, тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки не відповідність в написанні імені та по батькові заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає ОСОБА_2 реалізації її права на володіння та розпорядження належним їй майном, тому встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення.

Разом з тим, вимоги заявниці про встановлення факту того, що зазначена в згаданому вище державному акті на право спільної приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 фізична особа ОСОБА_6 - це є заявниця, ОСОБА_2, задоволенню не підлягають, оскільки встановлення тотожності особи заявника, особі, зазначеній у будь-якому документі, до компетенції суду не відноситься.

Відповідно до ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухваленні судом рішення понесені судові витрати не відшкодовуються, тому судові витрати слід віднести на рахунок заявниці.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту тотожності особи, зазначеної у правовстановлюючому документі особі заявниці - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в с.Посуньки Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: 51700, АДРЕСА_4, ІН НОМЕР_1) правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5, виданого 22 лютого 1994 року Вільногірським ДГМК, що зареєстровано у Верхньодніпровському міському БТІ і записано у реєстрову книгу за № 10-940 (ІІо).

В решті заявлених вимог відмовити.

Судові витрати у справі покласти на заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 липня 2018 року.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_8