Справа № 242/2634/18
Провадження № 2/127/1079/18
02 липня 2018 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-
Позивач ОСОБА_1 04.06.2018 року звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. ОСОБА_3 вимоги мотивовані тим, що з 05 червня 2004 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, 17.012012 року народження. У звязку із відсутністю згоди між сторонами з приводу вирішення питань щодо утримання дитини відповідачем, позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.
Ухвалою суду від 08.06.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність.
В судове засідання відповідач не зявився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, що підтверджено поштовим повідомленням та оголошенням через сайт суду. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2004 року, що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії І-НО №223271, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька 05.06.2004 року.
Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №009125 від 16.03.2005, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, ОСОБА_4, народився 09 лютого 2005 року, його батьком є ОСОБА_2.
Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №449367 від 14.02.2012 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5, народився 17.01.2012 року, його батьком є ОСОБА_2.
Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, не приймає участь в утриманні дітей, відсутня домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Вирішуючи позовні вимоги про розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу)матері , батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом встановлено, що відповідач має двох неповнолітніх дітей, фізично здоровий і має змогу виплачувати аліменти на їх утримання. Інших осіб, які перебувають на утриманні у відповідача судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/2 частини доходів відповідача.
Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст.75,84, 180-182, 191 СК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дітей повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в прибуток держави 704 грн. 80 коп. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Владимирська