Провадження № 2-з/761/523/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 76.4 кв.м., зареєстровану за ОСОБА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом про визнання удаваним договір дарування квартири від 23.11.2017 зареєстрованого в реєстрі за № 9819, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Про дарування квартири АДРЕСА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, укладеним з метою приховання договору комісії; визнати за ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_2. Заявник зазначає, що у ОСОБА_1 к грудні 2014 р. погіршився стан здоров'я, що потребувало проведення значної кількості діагностичних та лікувальних процедур, які потубували великих матеріальних витрат. В зв'язку із скрутним матеріальним становищем та під впливом тяжких обставин для забезпечення подальшого лікування ОСОБА_1 було прийнято рішення щодо подальшого продажу квартири АДРЕСА_2, яка належала на праві приватної власності останньому. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка є його сусідкою було укладено усну домовленість про те, що ОСОБА_3 допомагає в продажі квартири та повернення коштів за відчуження нерухомого майна. За для повного виключення участі ОСОБА_1 в процесі перемовин, спілкуванні з потенційними покупцями, вчинення інших дій, пов'язаних з продажем квартири належної останньому було укладено договір дарування квартири від 23.11.2017, згідно якого квартира АДРЕСА_2 була переоформлена на ОСОБА_3 для подальшого виконання домовленостей. Підтвердженням наміру виконання домовленостей щодо продажу квартири є попередній договір від 19.01.2018 щодо укладання договору купівлі-продажу зазначеної квартири між відповідачем та ОСОБА_5, однак договір не був реалізований внаслідок заниження ріелтором ціни квартири, внаслідок чого ОСОБА_6 довелось сплатити штрафні санкції в розмірі 135 000,00 грн. про розірвання попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Падалка Р.О. Квартира АДРЕСА_2 ОСОБА_3 фактично не передавалась, всі екземпляри ключів від квартири знаходяться у заявника, який сплачував раніше, до укладання договору дарування квартири, і продовжує до цього часу сплачувати комунальні послуги. Необхідність застосування забезпечення позову полягає в забезпеченні реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог заявника, а саме повернення у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2. Крім того, як зазначає заявник щодо зустрічного забезпечення позову, ОСОБА_1 має в установленому законом порядку зареєстроване місце проживання на території України та має на праві приватної власності нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира може бути гарантією відшкодування шкоди завданої відповідачу, оскільки на дане майно може бути накладено арешт.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається із заяви поданої представником ОСОБА_2, заява про забезпечення позову подається до подачі позовної заяви, яку ОСОБА_1 має намір подати в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Як вбачається із матеріалів заяви, квартира АДРЕСА_2, загальною площею 76.4 кв.м., зареєстрована за ОСОБА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3 на підставі договору дарування квартири від 23.11.2018 року.

Заявник зазначає, що потенційним предметом спору є визнання договору дарування квартири від 23.11.2017 зареєстрованого в реєстрі за № 9819, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 удаваним та визнання права власності на квартиру.

Відповідно до ст. 153 ч. 5 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням : розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову , на думку суду є таким, що надасть можливість захистити свої права, виходячи з предмету спору.

При цьому відсутні підстави вважати, що такий спосіб спричинить не відновлюваної шкоди потенційному відповідачу.

За положеннями ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

При цьому обов'зкові умови застосування зустрічного забезпечення визначено у ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Обставини, що зумовлюють застосування зустрічного забезпечення, дослідженням наданих матеріалів не виявлені.

Враховуючи, що в заяві наявні відомості щодо можливого в майбутньому спору та ініціативи заявника звернутись з відповідним позовом до суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 76.4 кв.м., зареєстровану за ОСОБА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Дані про боржника: ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 24 вересня 2018 року.

Суддя: