Ухвала

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 554/10306/17

провадження № 61-42180ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»про визнання права та включення до переліку вкладників,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський»), у якому просила визнати її право на отримання відшкодування за вкладом відповідно до договору №980-024-000002385 банківського рахунку «Поточний рахунок»для обслуговування строкового вкладу (депозиту) від 14 березня 2016 року та зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаціюПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 14 березня 2016 року між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» булоукладенено договір № 980-024-000002385 банківського рахунку «Поточний рахунок»для обслуговування строкового вкладу (депозиту).

Крім того, ОСОБА_4 зазначала, що 29 березня 2016 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр»(далі - ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр») було укладено договір № 980-024-000212232, відповідно до якого ОСОБА_4 передає у власність товариства кошти у розмірі 50000 грн, а ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» повертає ОСОБА_4 кошти та сплачує проценти на рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Посилаючись на те, що у липні 2016 року у зв'язку з ліквідацією ПАТ «Банк Михайлівський» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплати коштів вкладникам банку, проте позивачу було відмовлено у їх виплаті, оскільки переказ коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 в ПАТ «Банк Михайлівський» є нікчемним, ОСОБА_4 просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2018 року позов задоволено.

Визнати право ОСОБА_4 на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 980-024-000002385 банківського рахунку «Поточний рахунок» для обслуговування строкового вкладу (депозиту) від 14 березня 2016 року, на підставі якого відкритий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 50 710грн 43 коп.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський»Волкова О. Ю. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором№ 980-024-000002385 банківського рахунку «Поточний рахунок» для обслуговування строкового вкладу (депозиту) від 14 березня 2016 року, на підставі якого відкритий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 50 710грн 43 коп.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Михайлівський» задоволено, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2018 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз'яснено право позивачу на звернення за захистом своїх прав до суду в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову апеляційного суду і направити справу для продовження розгулу до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Частиною другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відмова Фонду гарантування вкладів фізичних осібу відшкодуванні ОСОБА_4, як вкладнику ПАТ «Банк Михайлівський», коштів, що зараховані на їїпоточний рахунок, є порушенням права власності позивача, у зв'язку з чим дійшов висновку про необхідність судового захисту прав позивача у порядку цивільного судочинства.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) Фонд є не органом державної влади, а установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку. Аналіз функцій Фонду, викладених у статтях 4, 26, 27, 37, 38 вказаного Закону, свідчить, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку він ухвалює обов'язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.

Згідно із частинами 1, 2 статті 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути більшою 200 000 гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до статті 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону.

Гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими Законом, для виконання Фондом відповідних зобов'язань можуть залучатися державні кошти. Тому рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодувань сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб'єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 815/5392/16 (провадження № 14-465аап18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що спір, який виник між сторонами, є публічно-правовим, стосується виконання окремої владної функції Фонду та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»про визнання права та включення до переліку вкладників відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
В. М. Коротун
В. П. Курило