Справа № 183/660/18
№ 2/183/1545/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальності «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

08.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальності «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі за текстом ТДВ СТДВ «Глобус»), в якому просить:

- стягнути з відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» остаточну суму страхового відшкодування в розмірі 25 231,79 грн., та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 2 074,64;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 франшизу по Полісу у розмірі 1000,00 грн., та витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1750,00 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 07 лютого 2017 року о 14 год. 45хв. по вул. Шаповалова, 1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 Під час вищевказаної ДТП, транспортний засіб MITSUBISHI COLT, власником якого є ОСОБА_4, отримав значну кількість механічних пошкоджень. Довіреністю НОМЕР_2 ОСОБА_4 надала право ОСОБА_1 отримувати страхове відшкодування в разі пошкодження транспортного засобу.

22 лютого 2017 року постановою Новомосковського міськрайонного суду по справі №183/670/17 ОСОБА_3 визнано винним у чинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Транспортний засіб відповідача ОСОБА_3 є забезпеченим транспортним засобом по діючому на дату ДТП полісу АК/1351506 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів Товариством з додатковою відповідальності «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

З метою визначення розміру шкоди заподіяної транспортному засобу, позивачем було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи у експерта ОСОБА_5, в зв'язку з чим позивач звернувся до страховика з повідомлення про дату,час і місце проведення дослідження, за яке позивачем було сплачено 1750,00 грн. Висновком експерта №ZU170217 від 24.02.2017 було встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, транспортного засобу MITSUBISHI COLT в результаті його пошкодження під час ДТП становить 36 657,95 грн., а тому розмір страхового відшкодування по Полісу розраховується наступним чином: 36 657,95грн. - 1000 грн. (франшиза) = 35 657,95грн. Для своєчасного отримання страхового відшкодування по Полісу позивачем було надіслано поштою страховику перелік необхідних документів.

Між тим, 26 травня 2017 року Страховиком, в порушення п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, було сплачено лише частину страхового відшкодування в розмірі 10 426,16 грн. Таким чином, позивач посилаючись на вимоги Закону № 1961-IV щодо відшкодування шкоди, просить стягнути зі страховика недоплачену остаточну частину страхового відшкодування у розмірі 25 231, 79, а також пеню за несвоєчасну виплату у розмірі 2074,64 грн., зазначивши відповідний розрахунок пені у позові.

Поряд з цим, фрашизу передбачену Полісом у розмірі 1000 грн. позивач, посилаючись на ст.п.36.6 ст. 36 Закону № 1961-IV, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 1750,00 грн., які ОСОБА_1 відносить до збитків в цілому та просить стягнути з ОСОБА_3

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року позовну заяву було залишено без руху, з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

21 лютого 2018 року до канцелярії суду надійшла уточнююча позовна заява.

Ухвалою суду від 30 березня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. За результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засіданні позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, надіславши до суду відзив, у якому зазначив, що 09.02.2017 року до них звернувся ОСОБА_3 з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 22 лютого 2017 року цінним листом ТДВ СТДВ «Глобус» отримало повідомлення про ДТП, заяву про страхове відшкодування, повідомлення про запрошення на огляд пошкодженого транспортного засобу від ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4 17 лютого 2017 року транспортний засіб «Мітсубіші» було оглянуто оцінювачем ОСОБА_6 14 квітня 2017 року від ОСОБА_1 отримано заяву про узгодження розміру страхового відшкодування з реквізитами на які необхідно перерахувати суму страхового відшкодування. Згідно звіту №17-02-17Р про оцінку транспортного засобу «Мітсубіші» від 16.05.2017 року, вартість матеріального збитку складає 13 193,67 грн. Оскільки страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахунок суми страхового відшкодування має наступний вигляд: 13193,67 грн. - 2000,00грн. (франшиза)= 11 193,67. 24 травня 2017 року ТДВ СТДВ «Глобус» здійснило виплату на банківських рахунок ФОП ОСОБА_7 у розмірі 10 426,16 грн., а 20.07.2018 року було здійснено доплату у розмірі 767,51 грн., а також пеню за прострочення даного платежу у розмірі 30,53 грн. Таким чином, ТДВ СТДВ «Глобус» виконало свої зобов'язання за укладеним полісом, виплативши страхове відшкодування в розмірі 11 193,67 грн., а тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ СТДВ «Глобус» у повному обсязі. Розгляд справи просять провести за відсутністю представника (а.с.58-60).

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позов не подав, в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома,

Неявка всіх учасників справи в судове засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні обставини, які ніким не спростовані, а саме.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУаАП, за те, що останній 07.02.2017 о 14 годині 45 хвилин по вул. Шаповалова, 1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_3, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку та при виконанні маневру праворуч не рухався ближче до правого краю проїзної частини на перехресті доріг, в результаті чого опинився на зустрічній смузі руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Міцубісі», д/н НОМЕР_1. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.1,10.5 ПДР України, травмованих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.9).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Власиком транспортного засобу - автомобіля MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1, являється ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7), яка на підставі Довіреності НОМЕР_2 від 09.02.2017 року, уповноважила позивача користуватися, розпоряджатися (обмінювати, здати в оренду, продати за ціні і на умовах згідно свого розсуду) зазначений транспортних засіб (а.с.8).

У відповідності до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що в результаті порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ СТДВ «Глобус», згідно полісу АК/1381506 (а.с.61).

09 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Страховика з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у якій одночасно своїм підписом підтвердив, що ознайомлений та проінформований, що розмір франшизи складає 2000 грн., яку необхідно виплатити постраждалим особам, якщо згідно рішення суду водія забезпеченого транспортного засобу визнано винним у настанні ДТП (а.с.62-63).

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 цього Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі. Підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно, до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Таким чином, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування у розмірі оціненої шкоди, однак в межах суми страхового ліміту.

Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, однак позов ОСОБА_1 пред'явлений саме до страховика, позов ним підтриманий відповідною заявою, а тому суд, з урахуванням основних засад, закріплених у ст.ст.11,13 ЦПК України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

При цьому суд бере до уваги часткове відшкодування шкоди, як страхове відшкодування, визначене страховиком у розмірі 11193,67 грн., однак визначена позивачем матеріальна шкода, на підставі відповідного висновку експерта є значно більшою, складає 36657,95 грн. (а.с. 13-25). Визначена матеріальна шкода не виходить за межі встановленого страхового ліміту, а тому позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню.

Оцінюючи позицію представника відповідача, висловлену у відзиві на позов щодо врахування при розрахунку страхового відшкодування звіту № 17-02-17 РО про оцінку транспортного засобу «Сіцубіші», державний номер НОМЕР_1 від 16.05.2017 року, проведеного на замовлення страховика, слід звернути увагу на наступне.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Тому, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Таким чином, поданий позивачем висновок судового експерта не викликає у суду сумнівів, з точки зору достовірності, належності та допустимості.

Вирішуючи питання в частині стягнення розміру визначеної франшизи зі ОСОБА_3, суд з урахуванням вимог ст.1188 ЦК України, а також відповідно до п.5 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача франшизу у розмірі 1000 грн.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦК України з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,80 грн., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1750 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89,141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальності «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про відшкодування майнової шкоди, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальності «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» () на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_4) спричинену майнову шкоду у розмірі 25231,79 грн. (двадцять п'ять тисяч двісті тридцять одна грн., 79 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_4) франшизу у розмірі 1000 грн. (одна тисяча грн.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальності «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» () та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_4)судові витрати: судовий збір у розмірі 704,80 грн., витрати на залучення експерта у розмірі 1750 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.