Єдиний унікальний номер 229/4017/17 Номер провадження 22-ц/775/1203/2018

Номер провадження 22-ц/775/1203/2018 Доповідач Канурна О.Д.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2018 року м. Бахмут
Апеляційний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Канурної О.Д.,
суддів: Мальованого Ю.М., Соломахи Л.І.
за участю секретаря Сергєєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в залі судового засідання № 3 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі (справа № 229/4017/17, суддя Рагозіна Світлана Олегівна),
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі.
В обґрунтування позовної заяви позивачка посилалася на те, що вона з 29 липня 1999 року працювала на станції Ясинувата державного підприємства «Донецька залізниця» до 09 червня 2017 року на посаді комерційного агента господарства вантажної та комерційної роботи.
09 червня 2017 року вона була звільнена з займаної посади в звязку з переведенням до структурного підрозділу «станція Краматорськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».
13 червня 2017 року вона була прийнята старшим оператором станційного технологічного центру оброблення проїзної інформації та перевізних документів у порядку переведення з виробничого підрозділу «станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до структурного підрозділу «Станція Краматорськ».
Розмір компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за цей період склав 1325 грн. 44 коп.
Також ОСОБА_1 вказала, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Що стосується періоду її роботи з лютого по травень 2016 року, то у довідці ОК-5 проставлені суми заробітної плати, але внески на загальнообов'язкове страхування не сплачені. А за червень та 7 днів липня 2016 року стоять нулі, як по заробітній платі, так і по внескам, про що свідчить копія довідки ОК-5.
Позивачка вважає, що їй неправомірно не сплачувалась надбавка до посадового окладу в розмірі 25 % як робітнику, що виконує свої посадові обовязки в зоні проведення АТО (код 115) в період її стажування у структурному підрозділі «станція Краматорськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з 13 червня по 8 серпня 2017 року.
До того ж, позивачка ОСОБА_1 вважає неправомірними дії відповідача щодо несплати їй винагороди за підсумками роботи за 2016 рік, оскільки вона працювала та працює на цьому підприємстві, виконує свої трудові обовязки на підконтрольній Україні території.
ОСОБА_1 зазначила, що через дії відповідача щодо несвоєчасного розрахунку вона не могла своєчасно і в повному обсязі оплачувати житлово-комунальні послуги, належним чином харчуватися та одягатися, утримувати свою сімю, внаслідок чого їй спричинені душевні страждання. Вона є переселенкою, розлучена, сама виховує сина 11 років, доглядаю за батьками, які є інвалідами (мати інвалід 1 групи по психзахворюванню, батько інвалід 2 групи по онкозахворюванню). Також вона сама є інвалідом 3 групи по захворюванню опорно-рухового апарату та отримує виплату по втраті працездатності (регрес) в звязку з травмою на виробництві в 1998 році. Моральну шкоду, завдану їй відповідачем, вона оцінює в 3 000,00 грн.
Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням лікарняних листів з лютого по 07 липня 2016 року та з березня по червень 2017 року в сумі 9336,17 грн.; компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 1325,44 грн.; зобовязати відповідача перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які були утримані з заробітної плати за період з лютого по 07 липня 2016 року та провести коригування звітів по персоніфікації за період з лютого по 07 липня 2016 року та відображення утриманих відрахувань з заробітної плати за цей період; зобовязати Регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» нарахувати їй доплату до годинних тарифних ставок і посадового окладу у зв'язку з виконанням посадових обов'язків в районі проведення антитерористичної операції на підконтрольній українській владі території у розмірі 25 % за фактично відпрацьований час з дотриманням норм законодавства про працю України за період з 13 липня по 08 серпня 2017 року та виплатити дану доплату; стягнути з відповідача винагороду за результатами роботи за 2016 рік, згідно колективного договору та Положення про нарахування і виплату винагороди за підсумками роботи за рік в сумі 1759,50 грн.; стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн.
Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за періоди з 01 лютого по 07 липня 2016 року, з 16 березня по 30 червня 2017 року у сумі 9336,17 грн.; компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі 1325,44 грн.; компенсацію моральної шкоди у сумі 3000,00 грн.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які були утримані з заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого по 07 липня 2016 року та провести коригування звітів по персоніфікації за період з лютого по 07 липня 2016 року та відображення утриманих відрахувань з заробітної плати за цей період.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" нарахувати ОСОБА_1 доплату до годинних тарифних ставок і посадового окладу у зв'язку з виконанням посадових обов'язків в районі проведення антитерористичної операції на підконтрольній українській владі території у розмірі 25 % за фактично відпрацьований час з дотриманням норм законодавства про працю України за період з 13 липня по 08 серпня 2017 року та виплатити таку доплату.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" нарахувати ОСОБА_1 винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5 % окладу за грудень 2016 року та виплатити таку винагороду.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь державного бюджету судовий збір у сумі 1409,60 грн.

Стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 2815,00 грн. допущено до негайного виконання.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повній мірі встановлені обставини, що мають істотне значення і просить скасувати рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року та ухвалите нове рішення, яким відмовити позивачу в позовних вимогах в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

1. ПАТ "Українська залізниця", як нова юридична особа, утворена згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції (далі АТО) на території Донецької та Луганської областей. Указ про завершення АТО Президентом України на час подання апеляційної скарги не видавався.

Практично вся залізнична мережа регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" знаходиться в зоні проведення АТО. Проведення АТО ускладнило сполучення в межах регіональної філії "Донецька залізниця". Безпосередньо регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" знаходиться за адресою: Донецька область м. Лиман вул. Привокзальна, 22. Фактичне місце роботи позивача: м. Донецьк, вул. Артема, 68. Саме ця обставина ускладнила остаточний розрахунок з позивачем.

ПАТ "Українська залізниця" розпочало свою діяльність з 01.12.2015 року. Статут ПАТ "Українська залізниця" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735, згідно якої ПАТ "Українська залізниця" утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття.

ПАТ "Українська залізниця" не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення АТО, в тому числі Державного підприємства "Донецька залізниця".

За змістом пунктів 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200, проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що відносяться до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення АТО, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 604 від 12.11.2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року № 604 "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення АТО, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, завершення проведення АТО, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

2. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» № 999-XIV від 16.07.1999 року передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

У звязку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділі Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» нарахування заробітної плати здійснити не можливо.

Щодо розрахунку сум компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, то суми, взяті до розрахунку компенсації не підтверджені належними доказами та є припущеннями.

3. Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2 передбачено, що унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні працівників, спричинено дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тому ПАТ «Укрзалізниця» має бути звільнено від відповідальності за їх невиконання.

4. На період професійного навчання, згідно п. 7.4.1., 7.4.3., 7.4.4. «Положення про професійне навчання робітників на підприємствах залізничного транспорту», затвердженого наказом від 02.01.2002 року № 1-Ц, оплата праці проводиться за середнім заробітком. Середня заробітна обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Для розрахунку середньої заробітної плати, за період стажування позивача, до складу постійних доплат та надбавок не входила доплата до годинних тарифних ставок і посадових окладів працівникам, що виконують свої посадові обовязки в районах АТО у розмірі 25% за фактично відпрацьований час.

Відповідно до спільної постанови між керівництвом регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та президією комітету профспілки Лиманської дорожньої профспілкової організації «Про внесення змін і доповнень до діючого колективного договору» від 27.06.2017 року протокол № 7, доплата за роботу в зоні АТО включена до переліку постійних надбавок та доплат для збереження соціальних гарантій при обчисленні середнього заробітку. Тому доплата за роботу в зоні АТО була включена з 27.06.2017 року. Як вбачається з розрахунку заробітної плати за вересень-жовтень 2017 року позивачу після закінчення стажування нараховується 25% по коду 115 (доплата в зоні АТО).

5. Відповідно до п. 7 розпорядження ПАТ «Укрзалізниця» від 11.07.2017 року № Ц-2-25/1666-17 виплати винагороди за підсумком роботи за 2016 рік у відсотках до посадового окладу, який склався на кінець 2016 року, проводились працівниками, які були прийняті на роботу за переведенням з інших виробничих підрозділів філії в 2016 році, за умови виконання обовязків на підконтрольній Україні території, позивач переведена з виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» до структурного підрозділу «Станція Краматорськ» 13.06.2017 року, в звязку з чим відсутні підстави для нарахування винагороди за підсумком 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Із позовної заяви позивачки вбачається, що вона просила суд стягнути з відповідача винагороду по результатам роботи за 2016 рік згідно колективного договору та Положення про нарахування і виплату винагороди за підсумками роботи за рік в сумі 1759 грн. 50 коп., але суд першої інстанції зобовязав відповідача нарахувати ОСОБА_1 винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% окладу за грудень 2016 року та виплатити таку винагороду.

Також позивачка просила суд зобовязати відповідача нарахувати їй доплату до годинних тарифних ставок і посадового окладу у зв'язку з виконанням посадових обов'язків в районі проведення антитерористичної операції на підконтрольній українській владі території у розмірі 25 % за фактично відпрацьований час з дотриманням норм законодавства про працю України за період з 13 липня по 08 серпня 2017 року та виплатити дану доплату.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про зобовязання відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" нарахувати ОСОБА_1 доплати до годинних тарифних ставок і посадового окладу у звязку з виконанням посадових обовязків в районі проведення антитерористичної операції у розмірі 25% за фактично відпрацьований час, зобовязання нарахувати винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% окладу за грудень 2016 року, оскільки обраний спосіб захисту не вирішує спір, який виник між сторонами.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, суд першої інстанції, зобовязувши відповідача вчинити певні дії, не визначив спосіб захисту, який не суперечить закону, тому апеляційний суд вважає за необхідне визначити спосіб захисту, вказавши в рішенні не зобовязати, а стягнути певну суму, що буде відповідати способу захисту, який не суперечить закону.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 з 29 липня 1999 року відповідно до наказу № 99 від29.07.1999 року працювала на станції Ясинувата державного підприємства «Донецька залізниця» до 09.06.2017 року на посаді комерційного агента господарства вантажної та комерційної роботи.

09 червня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена у зв'язку з переведенням до структурного підрозділу «Станція Краматорськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (п.5 ст. 36 КЗпП України).

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ "Українська залізниця" не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, в тому числі Державного підприємства "Донецька залізниця", спростовуються матеріалами справи.

На підставі Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, у трудовій книжці позивача здійснено запис про реорганізацію Державного підприємства «Донецька залізниця» шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а безпосередньо «Станція Ясинувата державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Станція Ясинувата структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (запис здійснено на підставі наказу ПАТ "Укрзалізниця" від 15.04.2016 року № 303, тобто відповідача у справі, та наказу начальника дистанції № 1/ос від 06.07.2016 року (том № 1, а.с. 20).

Запис у трудовій книжці про звільнення позивачки в звязку з переведенням до структурного підрозділу «Станція Краматорськ» 09.06.2017 року посвідчено печаткою також вже реорганізованого підприємства, а саме, відділу кадрів структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», тобто структурного підрозділу відповідача.

Із відповіді відповідача на імя позивачки від 24.04.2017 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі за 2016 рік нарахована в сумі 13872,17 грн. та згідно передавальної відомості сплачено в розмірі 11260,00 грн., а саме виплати пройшли 28.07.2016, 27.02.2016, 14.11.2016, 21.02.2017.

Відповідно до наказу №1/ос від 06 липня 2016 року по особовому складу виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», дія безстрокового трудового договору ОСОБА_1 у виробничому підрозділі «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з 08 липня 2016 року була продовжена (том № 1, а.с.22).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у звязку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділі «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» нарахування заробітної плати здійснити не можливо і що суми, взяті до розрахунку компенсації не підтверджені належними доказами та є припущеннями, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася, внаслідок цього існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 9336 грн. 17 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Розмір компенсації становить 1325 грн. 44 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, як вказано в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 243/5469/17, провадження № 61-94св17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією працедавця.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2 передбачено, що унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні працівників, спричинено дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тому ПАТ «Укрзалізниця» має бути звільнено від відповідальності за їх невиконання, є безпідставними, оскільки обставини непереборної сили не звільняють від обовязку виплати заробітної плати, а вимоги, передбачені статтею 117 КЗпПУ, які передбачають відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, позивачка не заявляла.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що для розрахунку середньої заробітної плати за період стажування позивачки, до складу постійних доплат на надбавок не входила доплата до годинних тарифних ставок і посадових окладів працівникам, що виконують свої посадові обовязки в районах АТО у розмірі 25% за фактично відпрацьований час, є безпідставними, оскільки згідно з наказом Регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 750-Н від 25 травня 2017 року передбачено, що здійснювати з 12 квітня 2017 року доплату до годинних тарифних ставок і посадових окладів працівникам, що виконують посадові обовязки в районах проведення антитерористичної операції на підконтрольних українській владі території, у розмірі 25 відсотків за фактично відпрацьований час з дотриманням норм законодавства про працю України. Нарахування доплати за 115 кодом виду оплати «Доплата за роботу в зоні проведення антитерористичної операції» Номенклатури найменувань і кодів видів оплати і утримань із заробітної плати працівників залізничного транспорту України, затвердженої наказом Укрзалізниці від 24.10.2001 № 566-Ц (том № 1, а.с. 81-82).

Відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 24 травня 2017 року № 327, доплата до годинних тарифних ставок і посадових окладів працівникам, що виконують посадові обовязки в районах проведення антитерористичної операції на підконтрольній українській владі території, у розмірі 25 % за фактично відпрацьований час з дотриманням норм законодавства про працю України здійснюється з 12 квітня 2017 року (том № 1, а.с. 79).

27 червня 2017 року було підписано спільну постанову (протокол № 7) про внесення змін і доповнень до діючого колективного договору, згідно якої доплата до годинних тарифних ставок і посадових окладів за роботу з зоні проведення АТО (код 115) включена до додатку № 2 та № 9 колективного договору (том № 1, а.с. 83).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачці ОСОБА_1 неправомірно відмовлено у виплаті вказаної вище доплати, оскільки згідно з вище вказаними наказами доплата здійснюється з 12 квітня 2017 року без будь-якого винятку.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1115 грн. 65 коп. доплати за роботу в районі проведення АТО, виходячи з наступного розрахунку: (липень 2017 року: 4199 х 25% : 172 х 148 = 903,27) гривень + (серпень 2017 року: 4199 х 25% : 173 х 35 = 212,38) гривень = 1115 грн. 65 коп.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про те, що відповідно до п. 7 розпорядження ПАТ «Укрзалізниця» від 11.07.2017 року № Ц-2-25/1666-17, виплата винагороди за підсумками роботи за 2016 рік у відсотках до посадового окладу, який склався на кінець 2016 року, проводились працівниками, які були прийняті на роботу за переведенням з інших виробничих підрозділів філії в 2016 році, за умови виконання обовязків на підконтрольній Україні території, позивач переведена з виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» до структурного підрозділу «Станція Краматорськ» 13.06.2017 року, в звязку з чим відсутні підстави для нарахування винагороди за підсумком 2016 року, є безпідставними, оскільки в додатку № 12 Положення про виплату винагороди за підсумками роботи за рік, яке є додатком до Галузевої угоди передбачено, що виплата винагороди провадиться при умові забезпечення виконання обсягу роботи (перевезень, товарної продукції, реалізації та інші) за рік та наявності прибутку в цілому по Укрзалізниці.

Виплата винагороди провадиться згідно з рішенням керівництва Укрзалізниці, погодженим з Радою профспілки залізничників і транспортних будівельників України.

Нарахування винагороди провадиться на посадовий оклад (місячну тарифну ставку), який склався на кінець року (грудень місяць).

Винагорода виплачується за результатами роботи календарного року після підведення підсумків фінансово-господарської діяльності.

Винагорода за підсумком роботи за рік виплачується працівникам, які знаходяться в штаті підприємства (організації, відособленого структурного підрозділу) і пропрацювали весь календарний рік (том № 1, а.с. 28-29).

Листом в.о. голови правління ПАТ «Українська залізниця» № Ц.2-25/1666-17 від 11 липня 2017 року надано вказівку виплатити працівникам регіональних філій, філій, апарату управління ПАТ «Укрзалізниця» винагороду за підсумком роботи за 2016 рік у відсотках до посадового окладу (місячної тарифної ставки, розрахованої на норму 167 годин), який склався на кінець 2016 року, враховуючи виконання показників роботи за 2016 рік, зокрема, для регіональної філії «Донецька залізниця» у розмірі 52,5 % (том № 1, а.с. 86-88).

В п. 7 цього листа вказано, що виплата винагороди за підсумками роботи за 2016 рік штатним працівникам, які є колишніми працівниками ДП «Донецька залізниця» та прийняті на роботу за переведенням (або з якими продовжені трудові відносини) у 2016 році, здійснюється регіональними філіями та філіями ПАТ «Укрзалізниця» до яких переведені працівники, з урахуванням умов, визначених Положенням, за умови виконання обовязків на підконтрольній українській владі території, в розмірах, передбачених у таблиці.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виплата винагороди за підсумками роботи за 2016 рік позивачці ОСОБА_1 поставлена в залежність від місця її праці, в той же час вона залишалась у 2016 році працівником державного підприємства «Донецька залізниця», яке згодом було реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке є його правонаступником, тому позовні вимоги позивачки в частині стягнення винагороди по результатам роботи за 2016 рік є обґрунтованими і підлягають задоволенню в розмірі 1759 грн. 50 коп. Як вбачається із розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2016 року, сума оплати почасовиків складає 3519,00 грн., тоді 52,5% буде складати 1847 грн.48 коп.; оскільки позивачка в позовній заяві просила суд стягнути 1759 грн.50 коп. винагороди, апеляційний суд погоджується з вказаною сумою.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року підлягає зміні в частині зобовязання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» нарахувати доплату до годинних тарифних ставок і посадового окладу у звязку з виконанням посадових обовязків в районі проведення антитерористичної операції на підконтрольній українській владі території у розмірі 25% за фактично відпрацьований час з дотриманням норм законодавства про працю України за період з 13 липня по 08 серпня 2017 року та виплатити таку допомогу, а також зобовязання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» нарахувати ОСОБА_1 винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% окладу за грудень 2016 року та виплатити таку винагороду, а саме на користь позивача слід фактично стягнути доплату до годинних тарифних ставок і посадового окладу у звязку з виконанням посадових обовязків в районі проведення антитерористичної операції у розмірі 25% за фактично відпрацьований час за період з 13 липня по 08 серпня 2017 року та винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% окладу за грудень 2016 року.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із частини 6 вказаної вище статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь державного бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1280,00 гривень.

В іншій частині рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року змінити в частині зобовязання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" нарахувати ОСОБА_1 доплати до годинних тарифних ставок і посадового окладу у звязку з виконанням посадових обовязків в районі проведення антитерористичної операції у розмірі 25% за фактично відпрацьований час, зобовязання нарахувати винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% окладу за грудень 2016 року, розподілу судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місце розташування: 03680 МСП м. Київ-150, вул. Тверська, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) доплату до годинних тарифних ставок і посадового окладу у звязку з виконанням посадових обовязків в районі проведення антитерористичної операції у розмірі 25% за фактично відпрацьований час за період професійного навчання в липні та серпні 2017 року в розмірі 1115 (одна тисяча сто пятнадцять) гривень 65 коп.; винагороду за результатами роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% окладу за грудень 2016 року в сумі 1759 (одна тисяча сімсот пятдесят девять) гривень 50 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь державного бюджету судовий збір у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

В іншій частині рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 23 серпня 2018 року

Суддя: О.Д.Канурна