У Х В А Л А

04 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 638/19828/15

провадження № 61-44881ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 235 554,00 грн у відшкодування майнової та по 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди їй і її неповнолітній доньці, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позов обґрунтовано тим, що 08 травня 2015 року о 17.30 год у районі будинку № 18 по вулиці Леніна у м. Харкові ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «AUDI А6», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, внаслідок чого постраждала і вона і її дитина. Постановою Дзержинського районного суду м. Харків від 30 вересня 2015 року у справі №638/10070/15-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Посилаючись на те, що відповідачем виплачено їй лише 5 000,00 доларів США, а згідно зі «Звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу AUDI А6, 2011 року випуску, д/н НОМЕР_3, VIN № НОМЕР_4» позивачу спричинено майнову шкоду у розмірі 340 754,00 грн, а наслідки дорожньо-транспортної пригоди спричиняють моральні страждання позивачу та її дитині, просила суд задовольнити позов.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та її доньки - ОСОБА_3 у чиїх інтересах вона діє по 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди кожній. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови в позові про відшкодування майнової шкоди та прийнято нову постанову про задоволення позову в цій частині. Зменшено розмір компенсації у відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 та її доньці - ОСОБА_3 до 15000,00 грн кожній.

25 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1762,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення 340 754,00 грн у відшкодування майнової шкоди та 100 000,00 грн моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п'ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення постановлені після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і на такі не посилається заявник.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, висловленими у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанова Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 рокупостановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпекивідмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник