Провадження № 2/229/1176/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Вказав, що 05 березня 2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей (далі-договір) на суму 57 200,00 грн. Згідно з умовами договору, позивач надав відповідачу вказану суму грошей, а ОСОБА_2 зобовязалася повернути гроші в період з 06 березня 2017 року по 24 березня 2017 року, про що вказано у договорі, але цього не зробила. 24 березня 2017 року відповідач частково повернула ОСОБА_1 позику у розмірі 10 200 грн.00 коп., але основну його частину у розмірі 47 00 грн. 00 коп. не повернула. Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у загальному розмірі 55 385, 37 грн., а саме: суму боргу з урахуванням індексу інфляції 53 283, 90 грн., три відсотки річних 2101,47 грн., судові витрати у виді судового збору у розмір 704,80 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. Під час проведення судового засідання 05 грудня 2018 року відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 визнана у повному обсязі, але через скрутне матеріальне становище не має можливості вчасно повернути позивачу ці кошти.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до договору займу від 05 березня 2017 року ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 57 200 (пятдесят сім тисяч двісті) грн. 00 коп., а остання зобовязалася повернути їх в повному обсязі в період з 06 березня 2017 року по 24 березня 2017 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною ст. 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частинами 1-2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування позивачем трьох процентів річних від простроченої суми підлягає задоволенню у розмірі 2101,47 грн.

Суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 05 березня 2017 року в такому розмірі: сума боргу за договором позики у розмірі 47 000 грн. 00 коп., індекс інфляції 6283 грн. 90 коп.. та три проценти річних у сумі 2101 грн. 47 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 83, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 05 березня 2017 року у загальному розмірі 55 385 (пятдесят пять тисяч триста вісімдесят пять) грн. 37 коп., а саме: сума боргу за договором позики у розмірі 47 000 грн. 00 коп., індекс інфляції 6283 грн. 90 коп.. та три проценти річних у сумі 2101 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя: В. О. Лебеженко