АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

м. Харків

справа № 643/11643/17

провадження №22-ц/790/3284/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Гуржій І.В.,

сторони справи :

скаржник: ОСОБА_1,

особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2017 року у складі судді Ференчук О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Московський ВДВС) ОСОБА_2 від 28 липня 2017 року про передачу виконавчого провадження № 53946837 на виконання Київському відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Київський ВДВС), визнати незаконною бездіяльність Московського ВДВС щодо відсутності контролю за діями державного виконавця Оболенцева М.В.

Скарга обґрунтована тим, що постановою державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_2 від 28 липня 2017 року виконавче провадження № 53946837 передано на виконання Київському ВДВС. Виносячи постанову державний виконавець виходив з того, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак це не відповідає дійсності.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_2 в частині передачі виконавчого листа № 643/2173/16-ц від 11 травня 2017 року, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів, за належністю до Київського ВДВС. Скасовано постанову державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_2 від 28 липня 2017 року про предачу виконавчочго документа, винесену в межах виконавчого провадження № 53946837. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 працює прибиральницею у середній школі № 143 на території Московського району м. Харків і фактично проживає у вказаному районі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних послуг. Контроль за діяльністю державного виконавця здійснює його безпосередній начальник та керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби, а не суд, тому немає підстав для визнання незаконним відсутності контролю за діями державного виконавця Оболенцева М.В.

В поданій 26 квітня 2018 року апеляційній скарзі Московський ВДВС, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не може фактично проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на виконанні Московського ВДВС перебуває виконавчий лист по її вселенню за вказаною адресою, який досі не виконаний. Квитанції про оплату комунальних послуг не підтверджують проживання скаржниці за вказаною адресою.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Посилається на те, що ОСОБА_3 вселена за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується постановою Московського ВДВС від 11 квітня 2018 року про закінчення виконавчого провадження. Крім цього ОСОБА_3 продовжує працювати на території Московського району міста Харкова.

В судове засідання 12 липня 2018 року ОСОБА_4, представник ОСОБА_1 за довіреністю, та державний виконавець Мягкий Б.Д. подали клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. ОСОБА_4 посилалася у телефонограмі на стан свого здоровя, ОСОБА_5 на зайнятість в іншому судовому засіданні.

Відповідно до п.п. 2,3 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлені про час та місце судового розгляду завчасно, ОСОБА_4 вже заявляла клопотання про відкладення судового засідання 21 червня 2017 року за станом свого здоровя (а.с. 76), а інтереси ВДВС міг представляти інший державний виконавець.

До того ж відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Московського ВДВС за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України , в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, на виконанні Московського ВДВС перебував виконавчий лист № 643/2173/16-ц від 11 травня 2017 року, виданий Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 26 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15).

16 травня 2017 року державним виконавцем Московського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53946837 за вказаним виконавчим документом (а.с. 16).

28 липня 2017 року державним виконавцем Московського ВДВС ОСОБА_2 винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 53946837 за належністю до Київського ВДВС, оскільки при проведенні виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 мешкає за адресою: м. Харків, вул. Народовладдя, будинок № 5 (а.с. 17).

У відповідності до положень пункту першого частини 2 ст. 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі Закон України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року), у редакції на час винесення постанови державного виконавця від 28 липня 2017 року, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини четвертої ст. 25 Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

У відповідності до п. 6 розділу 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (надалі Інструкція з організації примусового виконання рішень), виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч.1 ст. 24 Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року).

Згідно довідок про заробітну плату впродовж 2016 2017 років ОСОБА_1 працює прибиральницею приміщень у середній школі № 143 Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (а.с. 34, 35).

Таким чином, Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлена можливість здійснення виконавчих дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна. Судом першої інстанції правомірно встановлено, що місце роботи боржника знаходиться на території Московського району міста Харкова, тому у державного виконавця не було підстав для передачі виконавчого провадження Київському ВДВС. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Ухвала суду в частині відмови визнати незаконною бездіяльність Московського ВДВС щодо відсутності контролю за діями державного виконавця Оболенцева М.В. в апеляційному порядку не оскаржувалася.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду на підставі ст.375 ЦПК України - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375 382 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 липня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_7