Справа № 654/2379/18
Провадження № 2-о/654/65/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2018 м. Гола Пристань Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
секретаряОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Голопристанський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту народження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаною заявою, в якій зазначила, що вона з ОСОБА_4 перебуває в шлюбі, який зареєстровано 18.06.2016. Від даного шлюбу 18.03.2018 в м. Харцизьк Донецької області (тимчасово окупована територія) в них народився син ОСОБА_5. При зверненні до Голопристанського міськрайонного відділу ДРАЦС заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту народження дитини з підстав відсутності належного документа закладу охорони здоровя, що підтверджує зазначений факт. У звязку з чим ОСОБА_3 просить встановити факт народження ОСОБА_5, 18.03.2018 р. н. в м. Харцизьк Донецької області, у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судове засідання заявник не зявилась, про місце, дату та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлялися.

Представник заінтересованої особи Голопристанського МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не зявився, про місце, дату та час слухання справи повідомлено належним чином, до суду надійшло клопотання начальника відділу, в якому просить розглянути дану справу без присутності їх представника, не заперечує проти її задоволення.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши матеріли справи та надані суду докази, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану, встановлення факту народження особи у певний час здійснюється в судовому порядку.

За правилами ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, іншими представниками до будь-якого суду за межами такої території незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що 18 березня 2018 року в акушерському відділенні Міської лікарні №6 м. Макіївка Донецької області заявник ОСОБА_3, народила сина, на підтвердження даного факту їй було видане медичне свідоцтво про народження від 18 березня 2018 року №118 (а. с. 11).

Однак з цим документом батьки не можуть зареєструвати факт народження дитини у органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки медичне свідоцтво скріплено печаткою не дійсною на території України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ДНР №057757, виданого «Харцызский городской отдел записи актов гражданского состояния Государственной ОСОБА_6 Министерства юстиции ДНР» від 05.04.2018 на імя «Дахов Арсений Игоревич», батьками дитини зазначено: батько «ОСОБА_7 гражданин Украины», мати «ОСОБА_8 гражданка Украины» (а. с. 10).

При зверненні до Голопристанського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Херсонській області про проведення державної реєстрації народження сина, ОСОБА_3 отримала відмову за вих.№14.1-08/1063 від 03.07.2018 (а. с. 13).

Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території, та в подальшому звернення до органів праці та соціального захисту населення для оформлення державної допомоги.

Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Згідно з вимогами п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, однією з підстав для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

При відсутності зазначеної підстави для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження певною жінкою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій області на день ухвалення цього Закону визнаються зокрема сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей.

За правилами ч. 2 вказаного закону правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

В своєму листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 р. №9-1130/0/4-16 «Про окремі питання застосування Закону України від 4 лютого 2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» прийшов до висновку, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Враховуючи викладене, оскільки надані суду матеріали у сукупності підтверджують обставини, викладені у заяві ОСОБА_3, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Керуючись ст. ст. 3-4, 315-318, 319 ЦПК України, ст. ст. 145-147 СК України, ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», п. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року за №-719/4940, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту народження задовольнити.

Встановити факт народження дитини (чоловічої статі), що має юридичне значення, а саме, що дитина народилася 18 березня 2018 року в м. Харцизьк Донецької області, у матері ОСОБА_3, 08 серпня 1979 р. н., громадянки України, вказавши, що батьком дитини є громадянин України ОСОБА_4, 07 травня 1976 р. н.

Рішення суду в частині реєстрації народження підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_1