23.08.2018 Справа № 313/986/18
Провадження № 2/313/403/2018
23.08.2018 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей Веселівської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей Веселівської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з червня 2014 року перебувала у шлюбі, який був розірваний у 2017 році на підставі рішення суду.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Позивачка у позові зазначає, що після розірвання шлюбу і до теперішнього часу син ОСОБА_3 залишився проживати разом з нею і перебуває на її утриманні, так як відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає.
На теперішній час вона проживає разом з іншим чоловіком, з яким має намір у подальшому одружитися.
Позивачка зазначає, що вона та її співмешканець матеріально утримують та належним чином піклуються про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. З батьками її колишнього чоловіка вона та її співмешканець підтримують добрі стосунки та зв'язки.
Позивачка у позові зазначає, що родичі її співмешканця проживають на тимчасово окупованій Автономної Республіки Крим, тому вона має намір оздоровити сина на березі Чорного моря, але для того щоб перетнути кордон та повезти сина ОСОБА_3 на оздоровлення без супроводу батька, їй потрібно отримати згоду від батька, тобто відповідача по справі. У позасудовому порядку вона не має можливості отримати згоду батька на виїзд дитини за межі кордону України, так як вона не підтримує стосунків з відповідачем і їй не відомо його місце перебування. Отримання згоди на виїзд дитини за межі кордону України, дасть їй можливість провести оздоровлення сина на березі Чорного моря в гірській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, але в наданій заяві позовні вимоги підтримала повністю, у разі неявки у судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Судові витрати у справі залишити за нею.
Представник третьої особи Овчарчин Д.А. звернувся в суд з заявою розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, достатнім чином обґрунтованими,та такими що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог перш за все, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, батьками якої є сторони.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
21.06.2014 р. позивач та відповідач уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1, виданого 21.06.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції (а.с.7).
Рішенням Веселівського районного суду від 20.02.2017 р. шлюб розірвано (а.с.9-10).

Після розірвання шлюбу позивачка залишила шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим 19.06.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Бажання позивача отримати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України для оздоровлення та відпочинку дитини повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини, і ніяким чином не порушує права та не позбавляє відповідача можливості виконувати свої обов'язки щодо сина.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частинами другою, третьою статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Правила перетинання держаного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 р. № 57 зі змінами і доповненнями, передбачають, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Положеннями Правил оформлення і видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, встановлено, що виїзд неповнолітніх громадян за межі території України здійснюється за одним із документів, серед яких зазначено проїзний документ дитини. Пунктом 18 цих Правил закріплено, що оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина. У разі заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини, а лише встановлено певний порядок виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини разом з матір'ю за кордон у літній період часу для оздоровлення та відпочинку відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Разом з тим, враховуючи дату ухвалення рішення суду, а також те, що діючим законодавством України не передбачено можливості надання дозволу на виїзд за кордон за минулий час, суд вважає необхідним надати позивачу дозвіл на виготовлення проїзного документу на тимчасовий виїзд дитини за кордон України у супроводі матері без згоди та супроводу батька у період з дня набрання чинності судовим рішенням по 31.12.2018 р. до, а також надати малолітній дітині дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України у супроводі матері без згоди та супроводу батька у період з дня набрання чинності судовим рішенням по 31.12.2018 р. до тимчасово окупованої країною-агресором Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з врахуванням думки позивачки ОСОБА_6, яка просить судові витрати залишити за нею.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995 р., постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» № 231 від 31.03.1995 р., керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 - задовольнити.

Надати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виготовлення проїзного документу на тимчасовий виїзд малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.06.2014 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області за кордон України у супроводі матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з дня набрання чинності судовим рішенням по 31.12.2018 р. до тимчасово окупованої країною-агресором Автономної Республіки Крим.

Надати малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.06.2014 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України у супроводі матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з дня набрання чинності судовим рішенням по 31.12.2018 р. до тимчасово окупованої країною-агресором Автономної Республіки Крим.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 23.08.2018 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний