Провадження № 2/200/3800/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лежньова О.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказала, що 16 червня 2017 року з вини відповідача сталась ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, який належить позивачу автомобіль Форд Фієста, д/н НОМЕР_1. На момент зіткнення в постраждалому автомобілі перебували позивач, її чоловік ОСОБА_3, та їх донька ІНФОРМАЦІЯ_1. Страхова компанія склала калькуляцію, яка містить неправдиві відомості та включає в себе не всі запчастини та роботи, необхідні для відновлювального ремонту автомобіля. Відповідач жодним чином не брала участі у подоланні наслідків своєї недбалості за кермом. Позивач змушена витрачати час та зусилля на оскарження неправомірних дій ПрАТ «Граве Україна», де відповідач застрахувала свою цивільну відповідальність. Автомобіль досі не відремонтований, позивач витрачає час, зусилля та гроші для ліквідації наслідків ДТП. Автомобіль був новий, подарований позивачу у звязку з народженням дитини. Та має більшу моральну цінність, ніж матеріальну. Внаслідок ДТП позивач зазнала значних душевних страждань, викликаних дискомфортом у вигляді стресу під час ДТП, необхідністю годувати та переодягати на вулиці дитину, клопотами по огляду та оцінці автомобіля, вирішенню питань зі страховою компанією. Моральну шкоду оцінює в 600 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 600 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 05 вересня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкодита призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року визначено проводити розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, з призначенням судового засідання на 18 липня 2018 року.

Відповідач надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, надав відзивна позовну заяву. Позовні вимоги не визнав, вказав, що позивач не надала доказів зазнаних нею душевних страждань, не надала розрахунку моральної шкоди. Відповідач вказав, що законодавчо позбавлений можливості впливати на страхову компанію щодо сум та дати виплати страхового відшкодування. Пропонував позивачу оформити ДТП за спрощеною процедурою, що дозволило б скоротити час та не було необхідності у годуванні дитини на вулиці. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

16 червня 2017 року о 16-00 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, за адресою м. Дніпро, Запорізьке шосе, 30-б, на території парковки магазину АТБ, рухаючись заднім ходом, не впевнилась у безпечності маневру та скоїла наїзд на автомобіль Форд Фієста, д/н НОМЕР_1, який стояв позаду, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року у справі № 200/10588/17-п ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_2 не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

АвтомобільФорд Фієста, д/н НОМЕР_1, належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 46 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковим для держав-учасниць Конвенції.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд вважає, що позивачеві відповідачем внаслідок ДТП заподіяна моральна шкода, розмір якої визначається з урахуванням характеру й тривалості моральних страждання позивача, викликаних пошкодженням автомобіля та неможливістю користування автомобілем певний час, протягом якого автомобіль перебуватиме на ремонті, та порушення в звязку з цим звичного укладу життя позивача.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не надано доказів дарування їй автомобіля, а отже не доведено ту обставину, що автомобіль має для неї вищу моральну цінність, ніж матеріальну. Крім того, відповідач не наділений правом вирішувати питання про розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті страховиком на користь потерпілої особи, відповідно, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між моральними переживаннями позивача, викликаними діями ПрАТ «Граве Україна», та діями відповідача. Крім того, позивач не надав доказів, що він оскаржує дії страховика.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з періоду страждань позивача, зумовлених пошкодженням його автомобіля; з характеру та виду пошкоджень; виду страждань. У зв'язку із цим, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача по відшкодуванню моральної шкоди частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2, як винуватця ДТП, на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. Вказану суму суд вважає співмірною та такою, що відповідає принципу розумності.

Таким чином, суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600, 00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску