АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року

Справа 752/6212/18

провадження № 22-ц/796/4354/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Кулікової С.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - Заступник начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Ліна Петрівна, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року (суддя Ладиченко С.В.) в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Ліни Петрівни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Ліни Петрівни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення виконавчого збору, у якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Ліни Петрівни від 18 жовтня 2016 року ВП №52661843 про стягнення виконавчого збору у розмірі 116 456,09 грн. з ОСОБА_1, зупинити виконання за даною постановою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ПеретятькоЛіни Петрівни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення виконавчого збору відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник скаржника просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесену під час виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08.02.2016 року. Зазначає, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qupa;Про судоустрій і статус суддів&qung; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд скарги на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору передбачено в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.08.2016 року Голосіївським районним судом м.Києва видано виконавчий лист про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» 39 700,98 доларів США кредитної заборгованості, 4 732 доларів США заборгованості по процентам, 10 661,64 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 13 615,74 грн. пені за прострочення сплати процентів з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 та з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_6 (а.с.21).

Постановою Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Л.П. від 18.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №752/7083/15/ц, виданого 16.08.2016 року Голосіївським районним судом м.Києва (а.с.22).

Постановою Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Л.П. від 18.10.2016 року стягнуто з боржника ОСОБА_4 виконавчий збір на користь Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у розмірі 116 456,09 грн. (а.с.40).

Постановою Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Л.П. від 01.03.2018 року виконавчий лист №752/7083/15/ц, виданий 16.08.2016 року Голосіївським районним судом м.Києва повернуто стягувачу (а.с.32).

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Перелік обставин, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, встановлений частиною 1 ст. 186 ЦПК України, зокрема, згідно п.1 ч.1 с. 186 ЦПК України, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, в рамках виконавчого провадження №52661843 здійснювалося виконання виконавчого листа № 752/7083/15/ц про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» 39 700,98 доларів США кредитної заборгованості, 4 732 доларів США заборгованості по процентам, 10 661,64 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 13 615,74 грн. пені за прострочення сплати процентів з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 та з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_6

Звертаючись до суду зі скаргою на постанову Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Ліни Петрівни про стягнення виконавчого збору, ОСОБА_1 посилався на те, що дана постанова винесена в рамках виконавчого провадження на виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08.02.2016 року.

Положеннями статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи, що в рамках виконавчого провадження №52661843 виконувалося рішення Голосіївського районного суду м.Києва у цивільній справі, для оскарження рішень державного виконавця, прийнятих в ході здійснення такого виконавчого провадження, законом прямо встановлено певний порядок подання скарг, а саме: в порядку цивільного судочинства, з дотриманням визначеної розділом VII ЦПК України процедури.

Суд першої інстанції вищевикладені обставини справи не врахував та належної оцінки їм не надав, не звернув уваги на те, що в рамках виконавчого провадження №52661843 здійснювалося виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, не визначився з встановленим законодавством порядком оскарження дій державного виконавця при виконанні таких рішень, в зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що скарга ОСОБА_1 на постанову Заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перетятько Ліни Петрівни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо наявності передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження у справі є обгрунтованими, оскільки відмовляючи у відкритті провадження у даній справі з тих підстав, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд не врахував, що скаржник оскаржує постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесену під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України Голосіївським районним судом м.Києва.

Правильність доводів апеляційної скарги та помилковість висновку суду першої інстанції підтверджується також правовою позицією ВеликоїПалати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 березня 2018 року № 660/612/16-ц.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року № 660/612/16-ц, в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, здійснюється за правилами частини першої статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З викладеного вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця при виконанні рішення суду у цивільній справі підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства лише у тому випадку, якщо у рамках виконавчого провадження існує зведене виконавче провадження у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

В матеріалах справи немає доказів того, що виконання за виконавчим листом № 752/7083/15/ц, виданим Голосіївським районним судом м.Києва 16.08.2016 року здійснюється у зведеному виконавчому провадженні, в якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, а тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі того, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді