Номер провадження: 22-ц/785/4390/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Черевка П.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року у справі за поданням старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

встановив:

Старший державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в якому пояснив суду, що на виконанні в Приморському відділі державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження №52288088 з виконання виконавчого листа №522/14610/14-ц виданого 29.07.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, дата народження 13.09.1985 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року подання задоволено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 в особі свого представника звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для нового розгляду подання іншим складом суду, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що державний виконавець не надав до матеріалів справи жодного доказу щодо ухилення боржника від виконання своїх обовязків; подання розглядалось без участі державного виконавця, тобто в порушення норм процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон суд першої інстанції виходив з того, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 06.02.2017 року на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику не належить на праві власності автотранспортний засіб.

Боржник не одержує доходи, однак кошти по рішенню суду не сплачує.

Враховуючи значний термін невиконання боржником зобовязань та законних вимог, державний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення суду.

А тому вивчивши матеріали справи, враховуючи значний термін невиконання боржником зобовязань та законних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, вважає можливим подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити, у звязку з неможливістю виконання виконавчого листа №522/14610/14-ц виданого 29.07.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми.

Однак судова колегія не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до у загальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, зроблених Верховним Судом України 01.02.2013 року, подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Через відсутність чіткого визначення у ст. 377-1 ЦПК (у редакції, яка діяла на момент розгляду подання) порядку прийняття подання державного виконавця судом до розгляду, з урахуванням особливостей внесення даних до автоматизованої системи документообігу суду, на думку Верховного Суду України, після перевірки дотримання державним виконавцем вимог щодо форми та змісту подання, необхідним буде постановлення суддею ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобов'язувати державного виконавця, суб'єкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження.

У зв'язку із необхідністю оперативного розгляду подання суб'єкт його внесення може бути повідомлений про час і місце розгляду в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 74 ЦПК (у редакції, яка діяла на момент розгляду подання).

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання. Проте у випадку необхідності з'ясування судом обґрунтованості внесеного подання явку державного виконавця до суду може бути визнано обов'язковою.

У випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явка визнана судом обов'язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд відмовляє в задоволенні подання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК (у редакції, яка діяла на момент розгляду подання) вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання, а також докази його сповіщення.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду подання), суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Суд порушив вказані вимоги закону, так як подання надійшло до суду 06.03.2017р., в цей же день було розподілено, відповідно до протоколу, на суддю Кравчук Т.С. (а.с.191).

По суті подання було розглянуто лише 14.03.2017 року.

Задовольняючи зазначене вище подання, суд першої інстанції виходив з того, що «Боржник ОСОБА_2 ухиляється від сплати боргу», однак, при цьому суд не навів жодного обґрунтування цього висновку, не вказав яким чином він ухиляється, які конкретні дії свідчать про таке ухилення.

Вказані вище обставини суд першої інстанції належним чином не зясував

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в провадженні апеляційного суду перебували апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, які були також винесені у цій справі.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволені частково, ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року скасовано, справу направлено до того ж суду першої інстанції для нового розгляду подання по суті іншим складом суду.

При новому розгляді подання ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено. Зазначені ухвали ніким не була оскаржена.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року не може вважатися законною та обґрунтованою, є такою, що винесена передчасно, у звязку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_6

Повне судове рішення складено 05.07.2018 року.

Суддя Р.Д. Громік