02.10.2018 Провадження по справі № 2/380/409/18
Справа № 380/970/18
Рішення

Іменем України

2 жовтня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

за участю секретаря: Козуб І.С.

за участю адвоката: Макопиненко С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрований в будинку, проте з 2014 року там не проживає і добровільно знятися із реєстраційного обліку не бажає, чим створює їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Макопиненко С.М. позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування від 23.11.2000 року (а.с. 6). В даному будинку з 14.11.1998 року зареєстрований колишній чоловік позивача - відповідач по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 2746 від 23.07.2018 року - а.с. 10 та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 31.07.2018 року - а.с.20). Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 11.11.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (копія рішення - а.с. 7). З 2014 року відповідач в будинку АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується поясненнями сторін та актами депутатів Тетіївської міської ради від 21.10.2014 року та від 25.05.2017 року (а.с.8,9).

Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Стаття 71 ч.1 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Правовою позицією Верховного Суду України щодо визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням від 16 грудня 2016 року у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 року передбачено, що частиною першою ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім?ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім?ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім?ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім?ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи те, що відповідач з 2014 року не є членом сім?ї позивача тане відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, в житловому будинку не проживає понад три роки, але зареєстрований у ньому і тим самим чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, зокрема в отриманні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 15,16,317,319,383,391 ЦК України, ст.ст. 71,72,150,156 ЖК України, ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Дата складання повного рішення: 03.10.2018 року.

Суддя: Т.П.Косович