н/п 2/490/2797/2018 Справа № 490/5698/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 грудня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваша С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу в порядку позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У липні 2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №29 в буд. №87-«Б» по пр. Героїв України в м. Миколаєві, посилаючись на вимогист.71,72 ЦПК України.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся повторно судом через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
19.12.1984 р. позивач отримав ордер №1758 на жиле приміщення квартиру АДРЕСА_1 (перейменовано в пр. Героїв України), що складалось з трьох кімнатна, житловою площею 40 кв.м.. Квартира отримана на сімю із чотирьох осіб: позивача ОСОБА_1, його дружину ОСОБА_3 та синів ОСОБА_4, ОСОБА_2.
17.08.2004 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.09.2004 р.
19.05.2018 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.05.2018 р.
З 21.02.1985 р. позивач зареєстрований та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, особовий рахунок оформлено за позивачем, що підтверджується довідкою Ф-3 про склад сімї № 1472 від 15.06.2018 р., виданою ТОВ «Соляні». Згідно вказаної довідки, у квартирі зареєстровано дві особи: позивач ОСОБА_6 та його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує.
Факт не проживання відповідача у вище зазначеній квартирі з 2000 р. підтвердили сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у акті про непроживання від 06.07.2018р., підписи яких завірені посадовою особою ТОВ «Соляні».
Довідкою №16/6058 від 17.04.2010 р. виданою Центральним РВ МНУ УМВС в Миколаївській області, встановлено, що місцезнаходження Відповідача встановити не можливо. ОСОБА_10 ВВП ГУНП в Миколаївській області №К-73/50/10-18 від 23.07.2018 р. повідомлено, що під час проведення перевірки встановлено: ОСОБА_2 не мешкає за адресою: м. Миколаїв, ПГУ, 87 «Б», кв. 29 з 2000 р. по теперішній час.
На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст.71,72 ЖК України суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад шість місяців у квартирі АДРЕСА_2, враховуючи тривалість не проживання без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаної квартири.
Згідно з ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.18,259,263-265,280,281,284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №29 в буд. №87-«Б» по пр. Героїв України в м. Миколаєві.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва О.А. Гуденко