Провадження № 2/742/657/18
Єдиний унікальний № 742/1370/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд д Чернігівської області в складі: головуючого - судді Бездідько В.М. за участю секретаря судового засідання Карпенко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення заборгованості зі сплати страхового відшкодування за страховим випадком у розмірі 2959,74 грн., інфляційних збитків у звязку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування у розмірі 2336,59грн., 3% річних, передбачених ст..625 ЦК України, за порушення встановлених строків виплат страхового відшкодування у розмірі 269,15 грн., та судових витрат повязаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 6400 грн.
Похованням загиблої доньки займалася позивач ОСОБА_1, у наслідок чого зазнала матеріальної шкоди у вигляді витрат повязаних з оплатою предметів ритуальної належності та ритуальних послуг у розмірі 3530,00 грн. сплачених на користь ФОП ОСОБА_4 Крім цього, бажаючи увічнити память про загиблу доньку, позивач сплатила на користь ФОП ОСОБА_5 вартість послуг з виготовлення надгробного памятника у розмірі 30 000грн.
19 січня 2017 року представник позивача надав ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» повідомлення про ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування (датовані 28.12.2016 р ) з додатками згідно вимог ст..35 Закону №1961-ІV.
04 липня 2017 року з порушенням встановлено ст..36 Закону №1961- ІV, 90 денного строку, ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» здійснила на користь ОСОБА_1 часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 20 498,94 грн. Після цього, 16.08.2017 ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» доплатила ще частину моральної шкоди у розмірі 5773,32 грн.
Враховуючи часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 26 272, 26 грн., заборгованість ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» перед ОСОБА_1 по сплаті відшкодування за страховим випадком від 20.04.2014р, у наслідок якого загибла ОСОБА_3 становить 2959,74 грн.
Крім того, у наслідок порушення встановленого 90 денного строку виплати страхового відшкодування встановленого ст..36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача 2336, 59 грн., інфляційних збитків у звязку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування та 269, 15 грн.,3% річних, передбачених ст..625 ЦК України, за порушення строків виплати страхового відшкодування .
В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» в судове засідання не з»явився, однак надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд у позові відмовити у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю.
У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.
Судом встановлено, що20 квітня 2014 року в м.Прилуки по вул..Київська, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц220D», д.р.н. АІ 4933ВХ, водій ОСОБА_2, порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з придорожнім деревом, у наслідок чого пасажир автомобілю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала множинні тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події. Згідно довідки про причину смерті №133 від 22.04.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, загинула від тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Представником позивача подано до ПрАТ «СТ «Гарантія» заяву про виплату страхового відшкодування від 19.01.2017 (а.с.20).
Відповідно до страхового акту №195-17 від 04.07.2017 року вбачається, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування) становить 21 924 ,00 грн.(а.с.22).
Згідно платіжного доручення № 1130 від 04 липня 2017 року було проведено виплату страхового відшкодування на поховання та моральної шкоди на користь ОСОБА_1 згідно страхового акту№195-17 від 04.07.2017 у розмірі 20 498,94 грн.(а.с.24).
Відповідно до страхового акту №195-17-1 від 16.08.2017 року вбачається, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування) становить 7308,00 грн.(а.с.25)., проте згідно платіжного доручення № 1421 від 16 серпня 2017 року було проведено виплату страхового відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 згідно страхового акту№195-17-1 від 16.08.2017 у розмірі 5773,32 грн.(а.с.27).
Станом на дату ДТП, цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_2, повязана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки ««Мерседес Бенц220D», д.р.н. АІ 4933ВХ,була застрахована за полісом АС №4283561 у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство Гарантія".
Відповідно до п. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Згідно ст. 35.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Частиною 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимоги заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснити його.
Станом на день звернення до суду, страхове відшкодування ОСОБА_1 в повному обсязі відповідачем виплачено не було, тому враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 2959,74 грн.
Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Згідно розяснень наданих у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування , крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом( ст..526, ч.2 ст.625 ЦК України)
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем страхове відшкодування позивачу в повному обсязі не виплачено, тому у позивача виникло право на стягнення пені, інфляційних та 3-х відсотків річних за невиконання відповідачем зобовязання.
Суд погоджується з розрахунком інфляційних витрат, пені та 3-х відсотків річних здійснених позивачем, тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрат пені за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 2336,59 грн., та 3% річних в сумі 269,15 грн.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що між ТОВ «Компанія «Автопоміч» та ОСОБА_1 29 січня 2018 року підписано договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1
Понесені витрати ОСОБА_1, у зв'язку із наданням послуг правничої допомоги, підтверджується квитанцією та актом виконаних робіт (надання правової допомоги) від 02.02. 2018 р..
З квитанції, яка мається в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснила оплату за надання правової допомоги в сумі 6400,00 грн..
Вказані обставини свідчать, що витрати в сумі 6400,00 грн. пов'язані з розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6400,00 грн. слід стягнути з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» - в користь позивача.
Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування шкоди задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.М.Бездідько