Справа № 128/534/18

09 липня 2018 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Ганкіної І.А.,
за участю секретаря Катеренчук Т.М.,
без участі сторін по справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що з 04.06.2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області в 2011 році було розірвано. Вказує, що 01.07.2013 року вони повторно зареєстрували шлюб.
Зазначає, що 15.09.2006 року у них народився син ОСОБА_3, а 03.08.2013 року народився син ОСОБА_4. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.
Позивач вказує, що протягом сімейного життя у неї з чоловіком постійно виникали сварки та непорозуміння в сімї через різні характери, погляди на сімейне життя , що призвело до того, що вона вимушена була залишити чоловіка і з літа 2017 року вони разом не проживають та не підтримують подружніх стосунків.
За вказаних обставин позивач дійшла висновку про неможливість збереження шлюбу, вважає, що шлюб існує лише формально, тому просить суд розірвати шлюб. Вказує, що на примирення вона не погоджується та після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Козіненко».
В судове засідання сторони по справі не зявились.
Позивач ОСОБА_1 попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позов підтримує, просить строк для примирення не надавати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Козіненко». Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку позивача, викладену у наданій суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 липня 2013 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 135241 від 01.07.2013 року (а.с. 8).
15 вересня 2006 року в сторін по справі народився син ОСОБА_3, а 03 серпня 2013 року народився син ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 9, 10).
Згідно позовної заяви, сімейне життя у сторін по справі не склалось через постійні сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.
На примирення позивач не погоджуються.
Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання та розвиток їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач забажала надалі іменуватися прізвищем «Козіненко», що відповідає вимогам ст. 113 СК України.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесенні нею судові витрати на сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 01 липня 2013 року у Виконавчому комітеті Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 3 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Козіненко».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого нею судового збору кошти в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ І.А. Ганкіна