Ухвала

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 559/2036/16-ц

провадження № 61-48277ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1,

в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2,

на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства «Теренок», ОСОБА_3, Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малого приватного підприємства «Теренок» (далі - МПП «Теренок»), ОСОБА_3, Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 08 лютого 2016 сталася дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «КАМАЗ 55102», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням

ОСОБА_3, власником якого є МПП «Теренок», та автомобіля марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області

від 04 березня 2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просив суд солідарно з МТСБУ, МПП «Теренок» та ОСОБА_3 72 396,88 грн матеріальної шкоди та солідарно з ОСОБА_3 та МПП «Теренок» 10 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області

від 11 липня 2018 року (у складі судді Ходак С. К.) позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з МТСБУ, МПП «Теренок», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 72 396,88 грн.

Стягнуто солідарно з МПП «Теренок», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року

(у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймисрука С. В., Хилевича С. В.) рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2,

на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року,

в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного випровадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є відшкодування матеріальних збитків, тобто ціна позову становить 72 396,88 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн х 100 = 176 200 грн).

Також, у справі заявлено вимогу немайнового характеру, зокрема, відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Вказівка в резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження Верховним Судом, оскільки оскаржуване рішення ухвалене у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(Zubac v. Croatia (Зубак проти Хорватії), від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на постанову Рівненського апеляційного суду

від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства «Теренок», ОСОБА_3, Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська