Справа № 630/302/18
Провадження № 2-о/630/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Люботин Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу № 630/302/18 (провадження № 2-о/630/13/18) за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної РАЦС по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про встановлення факту, що ОСОБА_3, яка померла 24 жовтня 2013 року, являється її рідною тіткою, а також встановити факт, що ОСОБА_4, який помер 08 грудня 2015 року, являється її двоюрідним братом, -

встановив:

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_2 вказувала, що за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шкільна, 36, розташований житловий будинок, який належить на праві власності в рівних частках, по 1/2, ОСОБА_3, яка є рідною тіткою для заявника, і ОСОБА_4, який є рідним сином ОСОБА_3 та, відповідно, двоюрідним братом заявника. Після смерті співвласників житлового будинку ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняла спадщину. Але для оформлення документів про право власності на спадщину заявнику необхідно підтвердити родинні відносини з померлими спадкодавцями. Але документи про народження та реєстрацію шлюбу ОСОБА_3, яка є рідною сестрою батька заявника, не збереглися.

Ухвалою від 29 травня 2018 року було відкрито провадження в справі та одночасно, з ініціативу суду, витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії документів, наданих ОСОБА_3 на підтвердження перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, на підставі яких Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було видано свідоцтво про право власності 1/2 частину житлового будинку з надвірним будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шкільна, 36, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1387 (спадкова справа № 251/93).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 проживали в житловому будинку адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шкільна, 36, але ОСОБА_1 досить часто їх навідувала. Після смерті родичів вона прийняла спадщину у виді житлового будинку, в якому вони мешкали, і до сих пір доглядає за ним. Але спір про право в даному випадку відсутній.

Заінтересована особа, Відділ державної РАЦС по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції в Харківській області, в судове засідання не з'явилась та жодних заяв по суті справи не подала.

Суд, дослідивши подані заявником докази, а також докази, витребувані з власної ініціативи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ППВС України за № 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з паспорта громадянина України МК № 405628 від 14 січня 1997 року, ОСОБА_1, заявник по даній справі, народилась 26 квітня 1950 року в с. Баранове Валківського району Харківської області. Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 22 вересня 2015 року № 7 та від 23 вересня 2015 року № 7, ОСОБА_1 до заміжжя іменувалась прізвищем «Гринченко».

Згідно з свідоцтвом про народження ЯХ № 679689 від 08 травня 1950 року батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_6 і ОСОБА_7. З наданої заявником копії посвідки про народження УГ № 148498 від 21 квітня 1929 року судом зясовано, що ОСОБА_6, батько заявника, народився 18 квітня 1929 року в с. Баранове Валківського району Харківської області; його батьками вказані ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Місцем реєстрації народження є те саме с. Баранове.

В судовому засіданні за ініціативою представника заявника в якості свідка було допитано гр. ОСОБА_10, яка народилася 21 квітня 1947 року в с. Баранове Валківського району Харківської області.

Так, свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що постійно проживала в с. Баранове до 1979 року, та підтвердила, що по сусідству з нею мешкала сім'я, подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з донькою ОСОБА_1. Але вони переїхали з села до м. Люботин на постійне проживання в 1960-х роках. В тому ж селі, як пояснила ОСОБА_10, проживала ОСОБА_3 з чоловіком і двома синами, яка до заміжжя мала прізвище «Гринченко». Вона була рідною сестрою ОСОБА_6, і згодом теж переїхала з сім'єю на постійне проживання до м. Люботин.

З витребуваної від Харківського обласного державного нотаріального архіву копії свідоцтва про шлюб І-ЯР № 524013, виданого 25 серпня 1956 року Барановською сільською радою Валківського району Харківської області, посвідченої нотаріально 18 травня 1993 року, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Баранове Валківського району Харківської області, вступили в шлюб та їм було присвоєне спільне прізвище «Барабаш».

Згідно з іншим документом посвідкою про народження УГ№ 525436 від 04 липня 1945 року, в сім'ї ОСОБА_5 і ОСОБА_3 під час проживання в с. Баранове народився син, ОСОБА_4.

Сім'я ОСОБА_5 і ОСОБА_3 від 1963 року постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що випливає з записів, зроблених у будинковій книзі для прописки громадян, які мешкають в житловому будинку за вказаною адресою. В будинкові книзі особою, відповідальною за її ведення, з 1963 року вказаний домовласник ОСОБА_5. З записів, які послідовно вносились в будинкову книгу під час реєстрації місця проживання, вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_3 та їх син, ОСОБА_4 прибули на постійне проживання в 1961 році з с. Баранове Валківського району Харківської області.

В судовому засіданні за ініціативою представника заявника в якості свідка було допитано гр. ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка з 1966 року постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Так, свідок ОСОБА_12 підтвердила суду, що її сусідкою є ОСОБА_1, з якою проживали до дня смерті її батьки, ОСОБА_6 і ОСОБА_7.Вона, ОСОБА_12, особисто знала їх та підтримувала з ними добросусідські відносини, сім'я ОСОБА_7 часто запрошувала її на свята та Новий рік. Свідок ОСОБА_12 також підтвердила суду що була особисто знайома з ОСОБА_3, рідною сестрою ОСОБА_6, яка теж доволі часто приходила зі своєю сім'єю в гості до брата на свята.

Аналізуючи досліджені письмові докази в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до переконання, що вони в достатній мірі підтверджують той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 були рідними сестрою і братом, які народилася в одній сім'ї та в одному місці. Від так, у суду не виникає сумнівів в тому, що ОСОБА_3 є рідною тіткою для заявника, а її син, ОСОБА_4, відповідно двоюрідним братом.

Встановлення цих фактів необхідно заявнику ОСОБА_1 для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину за місцем відкриття спадщини. Тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла 24 жовтня 2013 року, являється рідною тіткою ОСОБА_1.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, який помер 08 грудня 2015 року, являється двоюрідним братом ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення складений 06 липня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін