Справа № 2-673/11 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/1338/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а:

17.03.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3

Скаргу обґрунтовувала тим, що 21.02.2018 року державним виконавцем Кушнір С.Т. винесено постанову про арешт майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа №2-673/2011 від 10.06.2012 року, якою накладено арешт на будівлю кафе-бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Інклюз», загальною площею 177,7 кв.м в с.Лішня Дрогобицького району, вул. Дрогобицька, 35. Вважає постанову неправомірною та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_2, а дії державного виконавця щодо винесення такої постанови неправомірними.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 та скасування постанови про арешт майна боржника від 21.02.2018 року відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що згідно Довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 203 від 21.03.2018 року розмір заборгованості, тобто сума стягнення з ОСОБА_2 становить 3 126 219 грн., а не 4 503 491 грн., як про це вказує виконавець в оскаржуваній постанові від 21.02.2018 року. Відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відтак, вважає, що державний виконавець при винесенні постанови від 21.02.2018 року, вказуючи розмір стягнення, який не відповідає дійсності, порушив вимоги ч.3 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не дослідив та необгрунтовано відмовив у визнанні дій протиправними так як державний виконавець у постанові від 21.02.2018 року вчинив неправомірні дії, вказуючи дані, які не відповідають дійсності. Майно на яке державний виконавець наклав арешт не перебуває в іпотеці. Вказана обставина досліджена та встановлена під час судового розгляду даної справи та підтверджується Довідкою з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2018 року, в якій зазначено, що відомості про іпотеку вказаного нерухомого майна відсутні. Також звертає увагу суду на те, що державний виконавець, накладаючи арешт на майно - «81 % незавершеного будівництва» фактично арештовує повноцінно збудований і зданий в експлуатацію об'єкт, про що у постанові від 21.02.2018 року не зазначає та вказує інформацію, яка не відповідає дійсності. Прийнявши таку постанову, виконавець в подальшому буде неправомірно оцінювати і реалізовувати «81 % незавершеного будівництва», при цьому фактично реалізовуючи об'єкт вже завершеного будівництва, вартість якого перевищує «незавершене будівництво 81%». Вважає, що такі дії державного виконавця призведуть до того, що в порушення ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» майно боржника буде реалізовуватись за заниженою і не ринковою ціною.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову постанову, якою скаргу задовольнити.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності.

За таких обставин, у зв»язку із відсутністю всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ст. 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановлено, що на виконанні Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС перебуває виконавчий лист №2-673/2011, виданий 10.06.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про звернення стягнення на майно, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_4, в тому числі на: будівлю першої черги кафе-бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Інклюз», загальною площею 177,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р., с. Лішна, вул. Дрогобицька, 35 та на об»єкт незавершеного будівництва мотелю, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р., с. Лішня, вул. Дрогобицька, 35, а також на земельну ділянку, площею 0,1125 га, кадастровий номер :01:004:0610, що знаходиться за адресою: Львівська обл.., Дрогобицький р., с. Лішня, вул. Дрогобицька, що належить на праві власності ОСОБА_2, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості ОСОБА_2 «ОТП Факторинг Україна» по кредитному договору № СМ-SМЕ603/013/2008 від 05 травня 2008 року.

21.02.2018 року з метою виконання рішення суду та усунення можливостей відчуження майна державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно: будівлю кафе-бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Інклюз», РНОНМ-12, загальною площею 177,7 кв.м., місцезнаходження: Львівська обл., Дрогобицький р., с. Лішна, вул. Дрогобицька, 35; незавершене будівництво, незавершений будівництвом мотель, позначений на плані земельної ділянки під літерою А-2, готовністю 81%, РНОНМ 12, місцезнаходження: Львівська обл., Дрогобицький р., с. Лішня, вул. Дрогобицька, 35; земельну ділянку, площею 0,1125 га, для будівництва та бслуговування відпочинкового комплексу «Інклюз», кадастровий номер :01:004:0610, місцезнаходження: Львівська обл.., Дрогобицький р., с. Лішня, вул. Дрогобицька, 35.

Згідно копії довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 203 від 21 березня 2018 року, ОСОБА_2 має заборгованість по кредитному договору № СМ-SМЕ603/013/2008 від 05.05.2008 року у розмірі 3 126 219,09 гривень по тілу кредиту.

Доказів того, що на час відкриття виконавчого провадження арештоване майно вже не є незавершеним будівництвом, що становить 81% готовності, а є завершеним та зданим в експлуатацію об»єктом, матеріали справи не містять.

Тому, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, районний суд вірно виходив з того, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

УхвалуДрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28.09.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_5