Справа № 476/606/18
Провадження № 2/476/227/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2018 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агро-Торговий Дім "Гарант" про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною

В С Т А Н О В И В :

01.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП "Агро-Торговий Дім "Гарант" про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною.

Свої вимоги мотивує тим, що успадкував від своєї матері ОСОБА_3, померлої 06.09.2011 року, земельну ділянку площею 8,49 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, яку вона за життя, 09.12.2010 року, передала в оренду строком на 49 років ПП "Агро-Торговий Дім "Гарант". Після успадкування вказаної земельної ділянки йому стало відомо, що від імені його матері 15.08.2012 року її представником за довіреністю була підписана додаткова угода до договору оренди від 09.12.2010 року, якою продовжено строк дії вказаного договору до 13.12.2059 року.

Посилаючись на те, що представництво за довіреністю припинилося зі смертю спадкодавиці, а тому представник не мав повноважень на укладення вищевказаної додаткової угоди, просив суд визнати вищевказану додаткову угоду від 15.08.2012 року недійсною.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, статтями 14, 20 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі та підлягає державній реєстрації.

Перелік істотних умов договору оренди земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 09.12.2010 року між матір'ю позивача ОСОБА_3 та ПП "Агро-Торговий Дім "Гарант" укладено договір оренди належної їм земельної ділянки площею 8,49 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, посвідчений приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49 від 23.12.2010 року (а. с. 14, 71-76).

09.12.2010 року ОСОБА_3 згідно довіреності уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси у будь-яких установах, підприємствах, організаціях, перед будь-якими юридичними та фізичними особами, управляти та розпоряджатися усім належним їй майном, а також укладати усі дозволені законом угоди від її імені по управлінню та розпорядженню майном (а. с. 9, 10).

06.09.2011 року ОСОБА_3 померла (а. с. 12, 69, 70).

Вищевказану земельну ділянку успадкував позивач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.12.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованим у реєстрі за №786 (а. с. 7).

Після успадкування вищевказаної земельної ділянки після смерті матері, позивачу стало відомо, що 15.08.2012 року між представником спадкодавиці ОСОБА_4 та ПП "Агро-Торговий Дім "Гарант" укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 09.12.2010 року, якою продовжено строк дії договору оренди до 13.12.2059 року з урахуванням ротації культур і проектом землеустрою (а. с. 13, 68), яка зареєстрована у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1002 від 27.11.2012 року та відомості про яку 25.05.2017 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 11, 14).

Вважаючи, що представник матері не мав права на укладення вищевказаної додаткової угоди від 15.08.2012 року, оскільки представництво за довіреністю припинилося з її смертю, позивач просив визнати вказану додаткову угоду недійсною.

Так, частиною 1 ст. 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з ч. 3 цієї ж статті представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, передбачених актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями чч. 2 та 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 померла 06.09.2011 року, тобто додаткову угоду до договору оренди землі від 09.12.2010 року укладено після смерті останньої 15.08.2012 року, а отже відповідно до положень ст. 248 ЦК України представник за довіреністю ОСОБА_4 не мав права на укладення вищевказаної додаткової угоди, оскільки його представництво за довіреністю припинилося зі смертю довірителя, а позивач як новий власник земельної ділянки не уповноважував його на укладення додаткової угоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПП "Агро-Торговий Дім "Гарант" про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною.

Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704,80 грн. в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору.

Також відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За розрахунком витрат на правову допомогу, наданим позивачем (а. с. 18), його представником витрачено на надання послуг правового характеру 7,5 год., в тому числі, на складання позовної заяви - 2 год., на участь у судових засіданням - 5 год., на складання запиту адвоката - 0,5 год.

При цьому з матеріалів справи слідує, що представником позивача взято участь у трьох судових засіданнях.

За такого, враховуючи надану представником позивача вартість послуги за 1 год. (920,5 грн.), суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими витрати позивача на правову допомогу, зокрема, на складання позовної заяви - 2 год., на участь у судових засіданням - 3 год., на складання запиту адвоката - 0,5 год., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5061,75 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агро-Торговий Дім "Гарант" про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду від 15.08.2012 року до договору оренди землі від 09.12.2010 року, укладену між ОСОБА_3 та приватним підприємством "Агро-Торговий Дім "Гарант", відомості про яку 25.05.2017 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №20678932.

Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Торговий Дім "Гарант" () на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування судового збору та 5061 (п'ять тисяч шістдесят одну) грн. 75 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 28.12.2018 року.

Суддя Н.В. Чернякова