печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 липня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі - Маленівській К.М.,

розглянувши у засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_3 (надалі - Позивач) із заявою до ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим.

Позивач в засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у довідці Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києва (а.с. 8).

Так, згідно з положеннями процесуального закону, справи, що виникають з сімейних відносин розглядаються у порядку загального позовного провадження, як передбачено пунктом 1 частини 4 ст. 274 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позовом відповідачем, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 17.02.2001 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зроблено запис № 77. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе.

Так, ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

При таких обставинах суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 81, 200, 206, 263, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.02.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, запис № 77.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь Держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя В.В. Підпалий