Справа № 308/2193/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді Шепетко І.О

при секретарі: Єфрємовій М.Й

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

Представника третьої особи Ігнатко Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про встановлення батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Ужгородський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про встановлення батьківства. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона з 19.05.1989 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5. Оскільки сімейне життя у них не склалось через головну причину - неможливість разом з ОСОБА_5 народити дітей. Позивач почала зустрічалась з ОСОБА_2, між ними виникли романтичні відносини, що стало причиною ініціювання ОСОБА_5 позову про розлучення.

15 січня 2001 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрований 19.05.1989 року в Ужгородському міськвідділі РАГС. Однак до органів реєстрації актів громадського стану позивач звернулась лише в 2003 році, через те, що втратила паспорт, а новий отримала лише в 2003 році. 23 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 310 про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про розлучення серї НОМЕР_1.

З часу винесення судом рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати разом у фактичних шлюбних відносинах (громадянському шлюбі) за місцем її проживання - АДРЕСА_1. В 2002 році ОСОБА_1 переїхала до будинку відповідача за адресою: АДРЕСА_2, де проживає без реєстрації по теперішній час, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р.

У лютому 2003 року ОСОБА_1 завагітніла від відповідача та повідомила про це його, після чого він визнав своє батьківство, вів себе як майбутній батько - піклувався про вагітну, відвозив у перинатальний центр , відвідував її там.

Від спільного проживання у громадянському шлюбі 09 листопада 2003 року у ОСОБА_1 (на той час її прізвище було ОСОБА_6) та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_7, про що 29.01.2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 105 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, що видане відділом реєстрації актів цивільного Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області.

Після народження дитини ОСОБА_2 визнавав її своєю, забирав як батько дитину з роддому, вибирав ім'я для дитини, приділяв батьківське піклування, виховував як батько.

При реєстрації та оформленні свідоцтва про народження сина ОСОБА_8 (названого ОСОБА_2 на честь ОСОБА_2) у відділі ДРАЦСу, ОСОБА_2 не був проти запису свого батьківства, однак працівники ДРАЦС зіславшись на норми законодавства записали батьком ОСОБА_5 їм пояснили, що зможуть записати батьком дитини ОСОБА_2 лише тоді якщо ОСОБА_5 відмовиться від батьківства. Фізіологічним батьком являється ОСОБА_2, він хотів визнати його своїм сином-написати заяву, але потрібна була відмова ОСОБА_5 На той час позивач не підтримувала з ОСОБА_5 жодних контактів, його місце перебування було не відоме, а в подальшому він був визнаний судом безвісно відсутнім. По цій причині батьком ОСОБА_8 був записаний її бувший чоловік (з яким вони розлучилися ще в січні 2001 року), а не фізіологічний батько-ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_8 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_9, про що 04.02.2005 року складено відповідний актовий запис за № 141, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_18 про що в книзі реєстрації народжень 22.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 14091, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, що видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

При реєстрації та оформленні свідоцтв про народження сина ОСОБА_10 та доньки ОСОБА_18, ОСОБА_2 мав намір їх оформити в сільській раді с. Баранинці, де вони проживали і проживають, але там йому відмовили по причині відсутності у нього паспорта, який він втратив. Тоді він звернувся в м. Ужгород у відділі ДРАЦСу, де позивач була зареєстрована. Він хотів щоб його записали батьком, але по тій же причині - відсутності паспорту це зробити відмовились. Взагалі оформленням свідоцтв на дітей займався ОСОБА_2, за його вказівкою в графах «по-батькові» свідоцтв про народження дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_18 був запис- ОСОБА_19. Запис про батька обох дітей був здійснений за прізвищем матері (на той час ОСОБА_9), але по-батькові в свідоцтвах про народження зазначено дійсне ім'я їх батька ОСОБА_11 та ОСОБА_20, відповідно.

Через 8 років проживання у громадянському шлюбі, 04 серпня 2009 року виконкомом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Позивач зареєстрована шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 8 що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Позивач проживає разом з відповідачем в будинку № АДРЕСА_3 з 2002 року, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р. вони ведуть спільне господарство. За цією адресою з самого народження і по теперішній час проживають разом з ними і троє їх спільних дітей,яких вони спільно виховують та утримують.

Таким чином, враховуючи наведене, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 батьком дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13

До початку розгляду справи по суті, представником позивача до суду подано заяву про уточнення позовних вимог , відповідно до якої просить суд також внести зміни до актових записів №141 , №1409 та №105 про народження дітей.

Під час розгляду справи позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд такі задовольнити.

Відповідач під час розгляду справи позовні вимоги визнав, до суду подав відзив на позов, у якому просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи Ігнатко Н.В під час розгляду справи проти задоволення позову не заперечила, зазначила що першочергово повинні враховуватися інтереси дітей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вона є вчителем початкових класів, у неї в класі навчалася старша дитина ОСОБА_15, що їй відомо те, що батько дитини ОСОБА_15 - ОСОБА_2, який завжди був присутнім у вихованні , відвідував батьківські збори, приводив, забирав зі школи сина. Всі в школі між собою його знають як ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні за участю батьків та органу опіки та піклування неповнолітній свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що ОСОБА_16 є його матір'ю, а ОСОБА_2 є його батько, весь час з народження батьки проживали разом, іншого батька він не знає, чому він записаний на інше прізвище він не знає, діти в школі називають його по прізвищу ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши позицію учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_12 з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19.05.1989 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5. Оскільки сімейне життя у них не склалось, 15 січня 2001 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрований 19.05.1989 року в Ужгородському міськвідділі РАГС.

Однак, до органів реєстрації актів громадського стану ОСОБА_1 звернулась лише в 2003 році. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, 23 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 310 про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

З часу винесення судом рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати разом у фактичних шлюбних відносинах (громадянському шлюбі) за місцем її проживання - АДРЕСА_1. В 2002 році ОСОБА_1 переїхала до будинку відповідача за адресою: АДРЕСА_2, де проживає без реєстрації по теперішній час, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р.

Від спільного проживання у громадянському шлюбі 09 листопада 2003 року у ОСОБА_1.( на той час її прізвище було ОСОБА_6) та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_7, про що 29.01.2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 105 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, що видане відділом реєстрації актів цивільного Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області.

Таким чином, при реєстрації та оформленні свідоцтва про народження сина ОСОБА_8 (названого ОСОБА_7 на честь ОСОБА_2) у відділі ДРАЦСу, ОСОБА_2 не був проти запису свого батьківства, однак працівники ДРАЦС з посиланням на норми законодавства записали батьком ОСОБА_5, оскільки немає його відмови від батьківства , хоча фізіологічним батьком являється ОСОБА_2

Відповідно до рішення суду від 23.04.2008 року №2о-131/08 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано безвісно відсутнім, за заявою ОСОБА_6П .

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_8 року народився син ОСОБА_9, про що 04.02.2005 року складено відповідний актовий запис за № 141, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилася ОСОБА_18 про що в книзі реєстрації народжень 22.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 14091, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, що видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_6.

При реєстрації та оформленні свідоцтв про народження сина ОСОБА_10 та доньки ОСОБА_18, ОСОБА_2 не мав можливості їх оформити на своє прізвище в сільській раді с. Баранинці, де вони проживали і проживають, оскільки втратив свій паспорт.

Також в м. Ужгород у відділі ДРАЦСу, його також не записали батьком дітей по тій же причині - відсутності паспорту .

Однак, за вказівкою відповідача ОСОБА_2 в графах «по-батькові» в свідоцтвах про народження дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_18 був запис - ОСОБА_19. Запис про батька обох дітей був здійснений за прізвищем матері (на той час ОСОБА_6), але по-батькові в свідоцтвах про народження зазначено дійсне ім'я їх батька ОСОБА_11 та ОСОБА_20, відповідно.

Разом з тим, 04 серпня 2009 року виконкомом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Сторони проживають разом в АДРЕСА_2 з 2002 року, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р., також вони ведуть спільне господарство. Крім того, факт спільного проживання підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.08.2004 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_17 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про виселення.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства (п. 3).

Виходячи із змісту ч. 3 ст. 53 КпШС України, при встановленні батьківства суд бере до уваги докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

За таких обставин, враховуючи, що сторони з 2002 року проживають однією сім'єю, рішення про розірвання шлюбу прийнято Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області 15.01.2001, але зареєстровано набагато пізніше, особа яка в актових записах про народження дітей визнана безвісно відсутньою, інших осіб, які б заявляли себе батьком дітей судом не встановлено, а також приймаючи визнання позову відповідачем у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та ст.ст. 126,128,134,135 СК України, та керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про встановлення батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України батьком дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_6.

Виключити з актового запису №105 від 29.01.2004 року про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запис про батька ОСОБА_5.

Внести зміни до актового запису №105 від 29.01.2004 року про народження дитини ОСОБА_7, зазначивши батьком ОСОБА_2, громадянина України, зазначивши по-батькові - ОСОБА_19.

Внести зміни в актовий запис №141 від 04.02.2005 року про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 - графі батько змінити із ОСОБА_12 на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Внести зміни в актовий запис №1409 від 22.11.2006 року ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_6 - в графі батько змінити із ОСОБА_12 на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України .

Внести зміни в актовий запис №141 від 04.02.2005 року про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 , та актовий запис №1409 від 22.11.2006 року ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_6 - в графі батько змінити із ОСОБА_12 на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Виключити з актового запису №105 від 29.01.2004 року про народження дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, запис про батька ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя І.О. Шепетко