У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у праві власності на квартиру, припинення права власності на квартиру, відшкодування витрат на утримання житла та проведення ремонтних робіт, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за частку у праві власності на квартиру та припинення права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

18 листопада2016 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за частку у праві власності на квартиру та припинення права власності на квартиру.

17 березня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі, у зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

23 липня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі та призначення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24 вересня 2018 року представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні подав зустрічну позовну заяву від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у праві власності на квартиру, припинення права власності на квартиру, відшкодування витрат на утримання житла та проведення ремонтних робіт, мотивуючи тим, що ці позови взаємопов'язані, випливають з одних правовідносин, тому можуть розглядатись в одному проваджені.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила прийняти зустрічну позовну заяву.

Позивач та представники позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у прийнятті зустрічного позову з підстав, викладених у запереченнях щодо прийняття до розгляду зустрічного позову, які оголошено в судовому засіданні представником відповідача та приєднано до справи.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали зустрічного позову, оцінивши наведені відповідачем та представником відповідача підстави для прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з предмету позову та суб'єктивного складу сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки виходячи з предмету спору ці позови не є однорідними, як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, у зв'язку з чим їх спільний розгляд є недоцільним, що не позбавляє права відповідача звернутись з самостійним позовом до суду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З'ясовуючи питання дотримання відповідачем строків для подання зустрічного позову, визначених ч.1 ст.193 Цивільного процесуального кодексу України, суд враховує, що ухвала про відновлення провадження у справі постановлена судом 23 липня 2018 року, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 вересня 2018 року, в той же час зустрічна позовна заява подана представником відповідача безпосередньо в судовому засіданні, яке відбулось 24 вересня 2018 року, при зверненні зустрічним позовом відповідачем та представником відповідача не подано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічного позову, що дає підстави для вирішення питання про повернення зустрічного позову відповідачу на підставі ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 193,194,260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у праві власності на квартиру, припинення права власності на квартиру, відшкодування витрат на утримання житла та проведення ремонтних робіт , - повернути відповідачу ОСОБА_1

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я