Справа № 314/2191/17
Провадження № 2/314/108/2018
Повне рішення суду, складено 02 жовтня 2018 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 27 вересня 2018 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя - Кофанов А.В.,

при секретарі - Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому вимагає стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 26745 гривень 85 копійок.

Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 04.08.2010 року відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у позивача у розмірі 11000 гривень, шляхом підписання заяви та встановлення їй кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом; проте відповідачка своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим у неї станом на 11.04.2017 року склалася заборгованість у розмірі 26745 гривень 85 копійок, що складається із: 7679 гривень 98 копійок - заборгованість за кредитом; 8940 гривень 86 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8375 гривень 21 копійка - пеня; 500 гривень та 1249 гривень 80 копійок - штрафи. Позивач просить стягнути зазначену суму у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача Пархоменко Є.О. підтримав заявлені позовні вимоги, наполягаючи на тому, що відповідачка отримала кредит та користувалася кредитними коштами, і надані документи доводять обґрунтованість позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що їй незрозумілий розрахунок заборгованості, наданий позивачем, зокрема, чому саме такою великою є сума кредиту. Крім того, відповідачка просить застосувати при розгляді спору позовну давність.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Так, на підтвердження акту укладення кредитного договору, представник позивача надав суду анкету-заяву від імені ОСОБА_4 від 19.06.2012 року "про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг у Приватбанку" разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг". Ніяких інших доказів з цього приводу суду подано не було.

Зі змісту заяви вбачається, що вона являє собою звернення ОСОБА_2 з проханням оформити їй платіжну картку з кредитним лімітом в 3000 гривень. У цій заяві відсутні будь-які дані про те, що сторони погодили всі суттєві умови кредитного договору, та що відповідачці були реально передані кредитні кошти. Крім того, за змістом анкети-заяви, сума кредитного ліміту мала становити 3000 гривень, а не 11000 гривень, як стверджує банк у позовній заяві; ніяких пояснень та доказів з приводу цієї різниці банк суду не надав.

Крім того, не містять даних про укладення кредитного договору на умовах, зазначених у позовній заяві, подані суду "Умови та правила надання банківських послуг". При цьому суд звертає увагу, що зазначені "Умови", на які посилається позивач як на частину укладеного з відповідачем кредитного договору, самою відповідачкою не підписані, а у відповідній заяві відсутні дані, які б їх дозволяли достовірно ідентифікувати ці "Умови" як додаток до договору, укладеного з відповідачем.

Відповідно до чч.1, 2 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Таким чином, позивач не довів належними доказами сам факт укладення кредитного договору з відповідачем на умовах, зазначених у позовній заяві, відповідно до вимог ст.ст.640, 1046 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 13, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

27.09.2018 року

Суддя Андрій Валентинович Кофанов

02.10.2018