РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2ї Віталіївни, ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2ї Віталіївни, ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Рівненського міського суду від 03 листопада 2009 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 з 1/3 частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття та відкликати виконавчий лист з виконання, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2009 року; зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Рівненського міського суду від 22 грудня 2016 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2ї Віталіївни з ? частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття та відкликати виконавчий лист з виконання, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року, від якого у них 13 жовтня 2006 року народилась донька ОСОБА_4.

Рішенням Рівненського міського суду від 03 листопада 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини його заробітку доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2009 року і до повноліття доньки.

В подальшому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, позивач одружився з відповідачем ОСОБА_2

Рішенням Рівненського міського суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2ї Віталіївни аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду від 26 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2ї Віталіївни аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2017 року до досягнення дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Всі зазначені вище обставини були враховані рішеннями Рівненського міського суду щодо стягнення аліментів з позивача на користь відповідачів.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як пояснив в судовому засіданні позивач на даний час він є працевлаштованим та отримує заробітну плату в КП Рівненський міський трест зеленого господарства, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні довідками, а на час винесення вищезазначених рішень судом він був безробітним, фактично перебував на утриманні своїх батьків і тому до моменту працевлаштування у нього вникли значні боргові зобовязання по сплаті аліментів.

Однак, суд вважає, що у даному випадку фактично матеріальне становище позивача покращилось, а саме він працевлаштований та отримує заробітну плату, що ніяким чином не позбавляє його сплачувати аліменти.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України « Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З долучених до позовної заяви письмових доказів вбачається, що позивач працевлаштований, отримує заробітну плату, розмір відрахувань із заробітної плати не перевищує 70 відсотків, отже позивач спроможний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей.

Крім того, суд враховує, що позивач проживає з батьками, на утриманні яких він перебував до працевлаштування (як ним особисто зазначено в позовній заяві), що дає підстави вважати, що вони перебувають у хорошому матеріальному становищі та мають змогу надавати додаткову матеріальну підтримку своєму сину, що має значення для вирішення даної справи судом.

В судовому засіданні позивачем та його представником не подано суду належних та допустимих доказів, які дають право на зменшення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Рівність прав та обовязків чоловіка і жінки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, регулювання сімейних відносин з максимально можливим урахуванням інтересів дитини і справедливість, добросовісність та розумність відповідно до ст. 7 СК України є одними із загальних засад сімейного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що в судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги не довели, а відповідачі їх повністю спростували, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн. згідно квитанції, у задоволенні основних позовних вимог позивачу було відмовлено, тому не підлягають до задоволення і позовні вимоги в частині стягнення понесених судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2»ї Віталіївни, ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн..

Відповідач: ОСОБА_2»я Віталіївна, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_7, іпн..

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_9.

Суддя: