Справа № 203/3989/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі Ркоян Ю.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що сторони з 11 листопада 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З початку вересня 2018 року сторони проживають окремого, спільного господарства не ведуть, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя, відсутність взаєморозуміння, що негативно впливало на виховання дитини, яка наразі проживає з відповідачем. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена.

В підготовче засідання сторони не зявились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Разом з цим сторони подали до суду письмові заяви, в яких просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач в своїй заяві наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, а відповідач не заперечувала проти цього, визнавши предявлений до неї позов, а також просила після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та субєктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст.200 ч.ч.3, 4, ст.211 ч.3, ст.206 ч.ч.1, 4, ст.247 ч.2 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а також вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В підготовчому засіданні встановлено, що 11 листопада 2011 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №741, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 11 листопада 2011 року серія 1-КИ №207201, а також копіями паспортів сторін (а.с.4-6).

17 липня 2011 року у сторін народилась спільна дитина дочка ОСОБА_3, про що 03 серпня 2011 року в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №308, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03 серпня 2011 року (а.с.7).

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи у відповідності до ст.82 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з початку вересня 2018 року і більше не відновлювались, подружжя не підтримує достатньо тісних стосунків, проживає окремо з того ж часу, спільного господарства не веде, а спір про місце проживання дитини, яка наразі проживає з відповідачем, між сторонами відсутній. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, різні інтереси і погляди на обовязки подружжя в сімї, що негативно впливало на шлюбні відносини і виховання дитини, зробивши шлюб в кінцевому рахунку неможливим. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжить проживати з відповідачем.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється і на підставі шлюбу.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу як його розірвання у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду, яким задоволено позов про розірвання шлюбу і яке набрало законної сили, засвідчує факт розірвання шлюбу.

У відповідності до норми ст.112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені вже тривалий час та більше не відновлювались, сторони проживають тривалий час окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, а відповідач підтримує в цьому позивача, визнаючи позов, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільної дитини, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що відповідачем в її заяві про визнання позову та розгляд справи за її відсутності висловлено намір не змінювати своє теперішнє прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.10, 294 ЦПК України прізвище відповідача, змінене нею при реєстрації шлюбу з позивачем, після розірвання шлюбу залишити незмінним «Багнич».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 704,8 гривень (а.с.1), керуючись положеннями ст.ст.133, 141, 142, 264 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 352,4 гривень, а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із даним позовом, тобто судовий збір в розмірі 352,4 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 24, 56, 104-106, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст.4-7, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 211, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 51000, Дніпропетровська область, смт. Царичанка, пров. Дачний, 4) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2; 49000, м. Дніпро, вул. Менахем-Мендл Шнеєрсона, 19/43), зареєстрований 11 листопада 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №741, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2, яке було змінено нею під час укладення шлюбу, після розірвання шлюбу залишити без змін «Багнич».

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2; 49000, м. Дніпро, вул. Менахем-Мендл Шнеєрсона, 19/43) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 51000, Дніпропетровська область, смт. Царичанка, пров. Дачний, 4) судовий збір в розмірі 352,4 гривень.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 51000, Дніпропетровська область, смт. Царичанка, пров. Дачний, 4) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви згідно квитанції №0.0..1 від 12 листопада 2018 року, а саме повернути судовий збір в розмірі 352,4 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 21 грудня 2018 року.

Суддя С.Ю. Казак