Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що наприкінці лютого 2001 року вони з дружиною поїхали на Закарпаття в гості до її батьків, де пробули 3 місяці. За яких причин його батьки звернулись до Іллічівського райсуду м.Маріуполя із заявою про визнання його безвісно відсутнім йому не відомо, проте 26.06.2001 року суд ухвалив рішення, задовольнивши їх вимоги. На момент ухвалення судом рішення він працював у слідчому ізоляторі м.Маріуполя, спиртні напої не вживав, аморальний спосіб життя не вів, як описано у рішенні суду. З батьками він спілкувався, допомагав їм матеріально та по господарству, часто відвідували їх у гості. Про рішення суду йому ніхто не говорив. Він дізнався, що його було знято з реєстраційного обліку за місцем реєстрації і оголошено безвісно відсутнім тільки у 2003 році, коли відновлював втрачену трудову книжку. Після цього батьки перестали пускати на поріг будинку, де він виріс. Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неправдивими та спростовуються наданими по справі доказами. На підставі викладеного, просить скасувати рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 26.06.2001 року у справі № 2-1894/2001 про визнання його безвісно відсутнім.

Заявник у судове засідання не з`явився в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити його заяву в повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного року.

Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 26.06.2001 року у справі № 2-1894/2001 ОСОБА_1 , 1962 року народження, було визнано безвісно відсутнім з 1995 року.

Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 10.12.1962 року Іллічівським Р/ЗАГС м.Жданова Донецької області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 2109.

Відповідно до довідки №9, виданої 10.10.2018 року головою КСН «Лучистий», ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Згідно записам дублікату трудової книжки серія НОМЕР_2 , виданої на ім`я заявника, ОСОБА_1 працював з 31.03.1995 року по 08.06.1995 року водієм автомобіля у автотранспортному цеху № 62 у фірмі «Транссбыт», з 04.03.2003 року по 31.03.2003 року водієм автомобіля «Москвіч» НОМЕР_3 у ЗАТ «Металонік», з 27.04.2004 року по 03.06.2004 року водієм співробітником Маріупольського слідчого ізолятору, з 01.09.2006 року по 05.12.2006 року водієм автобусу «Богдан» у режимі маршрутного таксі у ВАТ «Азовпастранс», з 14.01.2007 року по 14.11.2012 року водієм автомобіля Ланос у ПП «ДіВ», з 25.03.2013 року по 18.04.2013 року водієм на автобус «Богдан» у режимі маршрутного таксі у ПП «Приазовавто -1».

Як вбачається з військового квитка серія НОМЕР_4 , виданого на ім`я заявника ОСОБА_1 , останній 30.05.2017 року призваний у ЗСУ на військову службу за контрактом , 10.06.2017 року склав військову присягу на вірність українському народу, з 02.06.2017 року по 03.07.2017 року пройшов навчання за програмою загальновійськової базової підготовки в навчальному підрозділі в/ч НОМЕР_5 , з 04.07.2017 року по 29.08.2017 року пройшов підготовку за спеціальністю багатоізільових автомобілів (ВОС 837) в навчальному підрозділі в/ч НОМЕР_5 , з 30.08.2017 року по 15.09.2017 року пройшов удосконалення підготовки та оволодів суміжною спеціальністю «механік водій НАЗ -543» в навчальному підрозділі в/ч НОМЕР_5 , 07.07.2018 року звільнений за станом здоров`я.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_6 , виданого 04.05.2018 року ГУ персоналу Генштабу Збройних Сил України, ОСОБА_1 присвоєно статус ветерана війни учасника бойових дій та надано пільги, встановлені законодавством України.

23.10.2018 року Департаментом соцзахисту населення Маріупольської міської ради було видано ОСОБА_1 посвідчення інваліда ІІІ групи, який має пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася, і в суду є всі підстави для скасування рішення суду про визнання ОСОБА_1 безвісно відсутньою.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 43, 45 ЦК України, ст. ст. 81, 258, 259, 265, 268, 272, 309 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою,- задовольнити.

Скасувати рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 26.06.2001 року у справі № 2-1894/2001 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, безвісно відсутнім з 1995 року.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко