Єдиний унікальний номер 341/1821/13-ц
Номер провадження 2/341/49/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Юсип І.М.

секретаря - Король І.Л.

з участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФК 'Кредит-Капітал' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

17.07.2013 року Gублічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_3 (ПАТ 'ВіЕйБі Банк') звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09 серпня 2013 року Галицьким районним судом винесено заочне рішення, яким позов задоволено повністю.

6.07.2017 року представник відповідача, ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення від 09.08.2013 року.

27.07.2017 року заочне рішення Галицького районного суду скасовано та призначено до розгляду в загальному порядку.

22.02.2018 р. ухвалою суду повернуто до стадії проведення підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

13.06.2018 р. ухвалою Галицького районного суду замінено первісного позивача-Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_3 (ПАТ 'ВіЕйБі Банк') на його правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю ФК 'Кредит-Капітал'.

З позовної заяви вбачається, що за договором від 08.09.2011р. за №ВLаЖГА00071987 ПАТ 'ВіЕйБі Банк' надав відповідачу, ОСОБА_2 кредит в сумі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 зобов'язувався щомісячно, згідно графіку, що є додатком №1 до Кредитного договору, поповнювати свій поточний рахунок, відкритий в банку шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням в сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів встановлених в графіку, тобто повертати частини кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та сплачувати можливі штраф та пеню. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, через що утворилася заборгованість станом на 27.05.2013 р. в розмірі 25 622,06 грн., що складається із заборгованості за кредитом 11 180,11 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 1 905,30 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2 957,50 грн., штраф 9 579,15 грн. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання за договором, а тому були змушені звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся по невідомій суду причині, хоч про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про вручення. Судом береться до уваги клопотання представника позивача по дорученню ОСОБА_4 від 27.03.2018 р. в якому просить розгляд справи проводити без його участі, а також у клопотанні зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.173).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позову банку не визнав та суду показав, що у позивача відсутні підстави вимагати поверенння коштів в розмірі 11 180,11 грн. заборгованості за кредитом, так і інших платежів, які нараховані на підставі вищевказаної суми. Крім того безпідставними є вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії. Також позивач не довів будь-яких доказів, за що саме нараховувалась така комісія. Щодо позовних вимог по стягненню штрафу і пені, то така подвійна відповідальність заборонена ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

Вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, а тому в задоволені позовних вимог просить відмовити.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, взявши до уваги письмові заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК Украни, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Судом встановлено, що сторони уклали Кредитний Договір за № ВLаЖГА00071987 від 08.09.2011 р., згідно з яким позивач надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти (кредит) в сумі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних за користувння кредитом терміном по 08.09.2014 р. (а.с.4-11).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.12-14).

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.05.2013 р. має заборгованість перед банком 25 622,06 грн., яка складається: 11 180,11 грн. заборгованості за кредитом, 1 905,30 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2 957,50 грн. заборгованість по комісії, 9 579,15 штраф, що підтверджується графіком погашення заборгованості (а.с.27-28).

Відповідно до п.1.2 договору ОСОБА_3 надає відповідачу грошові кошти (кредит) в національній валюті України в сумі, зазначений в п.1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього.

Згідно п.1.5 договору, за користування Кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини договору. За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом, розмір якої зазначається в п.4 Спеціальної частини Договору.

Відповідно до п. 2.4.2 проценти та комісію за управління Кредитом відповідач повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.5.5 договору, погашення простроченої суми Кредиту, прострочених процентів за користування кредитними коштами та простроченої комісії за управління кредитом може здійснюватись відповідно до п.2.5.7 загальної частини Договору шляхом здійснення банком договірного списання коштів з рахунків відповідача. Також, відповідно до п.2.6.1, позичальник має право здійснити повне чи часткове дострокове виконання боргових зобов'язань за умови сплати наразованих банком процентів, прострочених платежів та всіх інших плат, які повинні бути сплачені за договором на відповідну дату дострокового виконання.

Згідно п.п.3.3.2, п.3.3.3, п.3.4.1 даного договору, відповідач зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5 Загальної частини договору. Не пізніше визначеного п.2 Спеціальної частини Договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф). У випадку прострочення виконання будь яких боргових зобов'язань за Договором, не пізніше десяти календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку надати до банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні пів року, а також достроково повернути наданий кредит та сплатити проценти за фактичний час користування кредитними коштами.

Пунктом 4.3. передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню,що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме не повернення чергової частини Кредиту та несплачених процентів та комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим Договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений законом строк. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України та ст. 1052 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором.

Вимоги позивача не були виконані відповідачем та погашення на підставі договору не відбулось.

Таким чином, загальна заборгованість по кредитному договору разом з заборгованістю по процентам за користування кредитом; заборгованістю за комісією та штрафом, станом на 27.05.2013 року складає 25 622,06 грн.

Врахувавши наведене, суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому необхідно стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором№ ВLаЖГА00071987 від 08.09.2011 р, а саме: 11 180,11 гривні заборгованість за кредитом, 1 905,30 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом.

За правилами ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.2, ч.3 ст. 549).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань.

Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення штрафу слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України, можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу - відсутність негативних наслідків для позивача.

Щодо стягнення нарахованої комісії в розмірі 2 957,50 гривень, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки під час розгляду справи не здобуто доказів того, що відповідач ознайомлювався з його обов'язком сплачувати комісію, а також щодо підставності та розміру його нарахування, хоча згідно вимог ст. 81 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, такий його обов'язок не обумовлений. Більше того, комісія за обслуговування кредиту, про яку йдеться в Умовах та правилах надання банківських послуг, не підлягає стягненню з клієнта, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, що супроводжує кредит, на чому наголосив Верховний Суд України у справах № 6-1746цс16 від 16 листопада 2016 року, № 6-2071цс16 від 06 веренся 2017 року.

Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України 'Про судовий збір', що підтверджується копією посвідчення серії Є № 045884 від 22.07.2016 р. (а.с.68).

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610, 651, 1046-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФК 'Кредит-Капітал' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 18.05.1986р.н., ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК 'Кредит-Капітал' заборгованість за кредитним договором №ВLаЖГА00071987 від 08.09.2011 р. в розмірі 13 085 грн. 41 коп., а саме:

-заборгованість по сплаті кредиту - 11 180 грн. 11 коп.,

-заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 1 905 грн. 30 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_5