АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2440/18 Номер провадження 22-ц/786/1542/18Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Абрамова П.С., Бутенко С.Б.

За участю секретаря Кальник А.М.

Розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на рішення Октябрського районного суду м. Полтави в складі судді Савченко Л.І. від 14 травня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2018 року ПАТ НАСК «Оранта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього 9403,15 грн. у відшкодування збитків в порядку регресу та понесені судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що відповідач 23.02.2017 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкодив транспортний засіб автомобіль «Міtsubishi Lancer», що належить ОСОБА_3 Враховуючи застраховану відповідальність ОСОБА_2 в ПАТ «НАСК «Оранта», останнє сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування на підставі заяви потерпілого в сумі 9403,15 грн. Натомість ОСОБА_2 не повідомив страховика про настання страхового випадку протягом трьох днів після ДТП, що є підставою для страхової компанії на відшкодування збитків в порядку регресу на підставі ст.33 п.33.1,п.п.33.1.2. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 травня 2018 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовлено.

Відмова в задоволенні позову вмотивована встановленим фактом повідомлення страховика самим потерпілим, будучи обізнаною про скоєне ДПТ страхова компанія повністю реалізувала надані їй законом права, провела страхове розслідування, тому сам факт неповідомлення відповідачем про настання страхового випадку не може розглядатись як окрема підстава для стягнення з останнього збитків в порядку регресу.

В апеляційній скарзі ПАТ «НАСК «Оранта», посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зокрема вказує, що саме страхувальник зобовязаний був повідомити страховика протягом встановленого строку стосовно виниклого страхового випадку, невиконання вказаного обовязку, встановленого ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» є підставою для регресного позову.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 23.02.2017 року в м. Полтаві по вул. Соборності, 46-а сталася ДТП за участю транспортних засобів -«Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Міtsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, внаслідок якої автомобіль останнього зазнав технічних пошкоджень, що підтверджено протоколом (актом) огляду транспортного засобу складеним ПАТ «НАСК «Оранта» в цей же день.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2017 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнано ОСОБА_2, який керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Міtsubishi Lancer», що зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР.

Згідно дослідження ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» № ВІ6588ВВ-06.03/5 від 23.02.2017 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Міtsubishi Lancer» ОСОБА_3 в результаті його пошкодження при ДТП становить 9403,15 грн.

23.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП за № 255 та заявою про страхове відшкодування за № 256.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом серія АЕ №9298075, страхова компанія на підставі складеного 22.05.2017 року розрахунку страхового відшкодування, сума якого склала 9403,15 грн., виплатила потерпілій стороні вказані кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 27538 від 25.05.2017 року.

Статтею979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так, статтею 38 пунктом 38.1 підпунктом «ґ» 38.1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (водій зобов'язаний вжити заходів для запобігання або зменшення шкоди).

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За змістом наведених норм, закон визначає обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП, з метою надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується страховиком, що після страхового випадку потерпіла сторона ОСОБА_3 в той же день, тобто 23.02.2018 року, звернувся до страхової компанії як з заявою, так і повідомленням про ДТП.

Крім того, факт ДТП було зафіксовано Управлінням патрульної поліції у м. Полтаві, про що свідчить довідка від 03.03.2017 року.

Своєчасно отримавши повідомлення про настання страхового випадку, страхова компанія «Оранта» провела відповідне страхове розслідування, за результатами якого склала акт та, погодившись з висновками автотоварознавчого дослідження про розмір матеріального збитку, сплатила останній потерпілому ОСОБА_3

Враховуючи, що сам факт настання страхового випадку зафіксований як правоохоронними органами, так і особисто поданою до страхової компанії заявою від потерпілого, відповідач як особа, винна в ДТП, був притягнутий до адміністративної відповідальності, то сам по собі факт неповідомлення страховика саме відповідачем про настання страхового випадку не може бути достатньою правовою підставою для стягнення з винної особи виплаченої страховиком суми в порядку регресу. Оскілки в такому випадку за основу ухвалення рішення повинно бути покладено загальні положення про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 14.02.2018 року № 760/5736/15-ц та від 28.02.2018 року № 722/1929/15-ц, які суд першої інстанції обґрунтовано застосував при розгляді аналогічної справи.

Апеляційна скарга вищевказані висновки суду не спростовує.

Доводи апелянта щодо порушення відповідачем норм цивільного законодавства та умов договору страхування стосовно не повідомлення страховика протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП про настання страхового випадку, колегія суддів не бере до уваги з огляду на те, що неповідомлення водієм забезпеченого транспортного засобу за умови здійснення повідомлення страховика іншим учасником ДТП, а також отримання інформації про транспортну подію від правоохоронних органів, доводить факт своєчасного інформування позивача, який повністю в межах страхового розслідування реалізував свої права, не зафіксував при цьому випадків зловживання зі сторони учасників ДТП .

При цьому, колегія суддів відхиляє висловлену апелянтом незгоду щодо посилання місцевим судом на висновки та правові позиції Верховного Суду, викладені при розгляді аналогічних справ як Верховним Судом України, так і Верховним Судом, оскільки останні є чинними, з приводу відступлення від них відповідного рішення Великою Палатою Верховного суду рішення не приймалось, а відтак останні є обовязковими з огляду на необхідність формування єдиної усталеної судової практики.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст постанови складено 11 липня 2018 року.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1