СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

03 серпня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

- представники Позивача:Горелова В.В., Кононець С.П.

- представник Відповідачів: ОСОБА_5

ІІ. Описова частина

В липні 2013 року Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як поручителя, з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-009/446/2007 від 29.11.2007, яка складалася з:

-заборгованості за тілом кредиту в сумі 795328,90 гривень;

-заборгованості за нарахованими процентами в сумі 170645,06 гривень;

-заборгованості по нарахованій пені в розмірі 159269,41 гривень.

Зазначений кредитний договір, як вказує Позивач, був укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1, проте в подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_1 виступила ОСОБА_2

За умовами вказаного кредиту Відповідач, як зазначається у позові, отримав кредит в сумі 74095,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99% річних та FIDR (процентна ставка за депозитами в аналогічній валюті).

В подальшому, як стверджує Позивач, сума кредиту була збільшена до 103732,26 доларів, після чого неодноразово змінювались умови кредиту, а з 22.07.2011 було змінено валюту кредиту на гривню.

Не зважаючи на взяті на себе зобов'язання Відповідач своїх обов'язків належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яку Позивач просить стягнути в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Позивача позову підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник проти позову заперечували. Зазначали, що позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості саме в такій сумі є необгрунтованим, оскільки у її розрахунку взяті до уваги не всі додаткові договори, згідно з якими процентна ставка за кредитом змінювалася. Крім того, Позивач вважає, що додаткова угода від 22.07.2011 не передбачала конвертацію валютного кредиту у гривневий, оскільки нею за певних умов передбачалась видача ОСОБА_1 додаткових кредитних коштів в сумі 819401,15 гривень на погашення валютної заборгованості, проте зазначена додаткова сума кредиту так і не була отримана Відповідачем. Відповідач також наполягає на тому, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало суду належних доказів набуття права вимоги за кредитним договором, оскільки самого лише підписання договору факторингу недостатньо для такого висновку.

Висновки проведеної у справі судово-економічної експертизи сторона Відповідача просила врахувати як підтвердження позиції щодо необгрунтованості розрахунку заборгованості ОСОБА_1

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, суд встановив наступне.

29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №ML-009/446/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 74095 доларів США терміном до 29 листопада 2022 року. (а.с. 17-25)

Додатковим договором №1 від 08 травня 2008 року Сторони погодили збільшення суми кредиту до 103732,26 доларів США. (а.с. 26)

14 січня 2009 року між сторонами було укладено ще один Додатковий договір №1, згідно з яким було викладено графік платежів в новій редакції, а також, окрім іншого, введена збільшена на 4% річних процентна ставка у випадку порушення позичальником зобов'язань.

Додатковим договором №2 від 22.07.2009р. Сторони погодили зміну процентних ставок на період з 23.07.2009р. по 22.10.2009р. (фіксована ставка 6,50% річних) та на період з 23.10.2009р. до повного виконання зобов'язань (плаваюча ставка 6,61% + FIDR).

Крім того, між Сторонами були укладені також додаткові договори №3 від 23.11.2009р., №4 від 23.12.2009р., б/н від 25.05.2010р., б/н від 14.09.2010р., б/н від 22.11.2010р., яким також змінювались розміри процентних (фіксованих та плаваючих) на різні періоди строку дії договору. (а.с. 27-48)

Згідно з Додатковим договором від 22.07.2011р. сторони змінили валюту кредиту та визначили, що розміром кредиту є сума у 819401,15 гривень, яка надана під плаваючу процентну ставку, яка дорівнює 2,49% + FIDR. (а.с. 49-52).

В подальшому до кредитного договору також вносились зміни додатковими договорами від 11.11.2011р. та від 23.01.2012р., якими також змінювались процентні ставки та інші умови кредитування.

Так, відповідно до останнього додаткового договору запроваджувалась фіксована процентна ставка на період з 23.01.2012р. по 22.04.2012р. в розмірі 9,51%, та плаваюча ставка в розмірі -1,97%+UIRD на період з 23.04.2012р. до повного виконання позичальником зобов'язань.

Судом також встановлено, що в порядку забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 29.11.2007, до якого також в подальшому вносилися зміни.

26 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір факторингу від 26.10.2012р. та Договір про відступлення права вимоги, згідно з якими банк відступив права вимоги на Кредитний портфель на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а також права вимоги за забезпечувальними договорами. (Том 1 а.с. 221-237, Том 2)

31 березня 2013 року Відповідач направив Позивачу вимогу від 22.03.2013 за вих..№200016568 (Том 1, а.с. 131), в якій повідомив про порушення ним зобов'язань із повернення кредиту за договором від 29.11.2007р. та про дострокове, протягом 30 днів з дня отримання вимоги, повернення усієї суми кредиту (795328,90 грн) та нарахованих процентів (51659,50 грн) та попередив про можливість звернення до нотаріуса за виконавчим написом у випадку непогашення простроченої заборгованості.

При поданні позову станом на 11 червня 2013 року за розрахунками Позивача сума заборгованості Відповідача за кредитним договором №ML-009/446/2007 складалася вже з:

- заборгованості за тілом кредиту в сумі 795328,90 гривень;

- заборгованості за нарахованими процентами в сумі 170645,06 гривень;

- заборгованості по нарахованій пені в розмірі 159269,41 гривень.

Таким чином, враховуючи, що сума заборгованості за процентами згідно з розрахунком Позивача лише за два з половиною місяці збільшилася на 118985,56 гривень, а нарахована пеня за простроченими зобов'язаннями за цей час склала 159269,41 гривень, суд вважав обгрунтованим клопотання Відповідача про призначення судово-економічної експертизи для вирішення питання щодо обгрунтованості розрахунку Позивачем заборгованості.

Так, згідно з висновком проведеної у справі експертизи №3112/16-45 від 24.03.2017 підтвердити наявний в матеріалах справи розрахунок позичальника ОСОБА_1 (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми) перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не видається можливим. Метод нарахування ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не відповідає умовам договору.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не спромігся надати суду обгрунтований, зрозумілий розрахунок заборгованості Відповідача як в частині заборгованості за тілом кредиту, так і в частині нарахованих процентів та пені.

Правова позиція Верховного Суду для даному випадку вказує на обов'язок суду самостійно визначити заборгованість позичальника за кредитним договором за наявними матеріалами, проте наявних у справі матеріалів явно недостатньо для здійснення такого розрахунку, що підтверджується Висновком експерта, суд позбавлений самостійно збирати докази, а з огляду на складність умов Кредитного договору №ML-009/446/2007, для здійснення правильного розрахунку, окрім первинної бухгалтерської документації, необхідні спеціальні знання у іншій галузі, ніж право (економіка, бухгалтерія).

Враховуючи викладене, суд не має підстав для задоволення позову.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 577, 590, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

2.Судові витрати покласти на Позивача.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», адреса: м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, ;

відповідач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2.

Суддя: