Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волновахи в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням органу державної влади,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши в його обґрунтування наступне.

Розпорядженням голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 22.05.2017 року № 50-рк йому, позивачу, як завідуючому сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами райдержадміністрації, було оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків, зокрема в частині порушення норм ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції». Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2018 року вказане розпорядження визнано не чинним та скасовано. На теперішній час рішення суду набрало законної сили. Прийняттям зазначеного незаконного розпорядження його, позивача, позбавлено надбавки за інтенсивність праці за період з травня 2017 року по грудень 2017 року, що призвело до спричинення йому матеріальних збитків на суму 20281, 66 грн. Після скасування судом вказаного розпорядження він звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому завданих матеріальних збитків в сумі 20281, 66 грн. Відповіддю за вих. № 01-25-434 від 27.03.2018 року відповідач відмовився виплатити йому матеріальні збитки. Незаконним рішенням відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації йому, позивачу, також спричинено моральну шкоду, що виразилась у щоденних нервових переживаннях та фізичних стражданнях, повязаних з відстоюванням свого права на законне рішення зі сторони відповідача. Внаслідок чого в нього загострились хронічні хвороби, він змушений був лікуватися у закладах охорони здоровя, витрачати на це час та кошти.

Просив винести рішенням, яким стягнути з відповідача державного казначейства України в Донецькій області на його користь матеріальні збитки, завдані прийняттям указаного незаконного розпорядження в сумі 20281, 66 гривень та моральні збитки в сумі 11200 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація Донецької області позовні вимоги не визнала, надіслала суду відзив на позовну заяву, зазначивши наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про державну службу» надбавка за інтенсивність праці не входить до складової заробітної плати державного службовця.

Відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою КМУ № 15 від 18.1.2017 року, надбавка за інтенсивність праці може бути встановлена з урахуванням якості та складності підготовлених документів, ініціативності в роботі. Також у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи така надбавка скасовується або її розмір зменшується керівником державної служби.

10.04.2017 року начальником відділу запобігання та виявлення корупції управління взаємодії з правоохоронними органами, запобігання та виявлення корупції Донецької облдержадміністрації ОСОБА_3 в присутності завідуючого сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами ОСОБА_1 було здійснено перевірку роботи ОСОБА_2 райдержадміністрації з питань додержання вимог Закону України «Про запобігання корупції». За результатами проведеної перевірки були виявлені недоліки в роботі сектору з питань запобігання корупції райдержадміністрації та надані відповідні рекомендації з їх усунення.

31.10.2017 року начальником відділу запобігання та виявлення корупції управління взаємодії з правоохоронними органами, запобігання та виявлення корупції Донецької облдержадміністрації ОСОБА_3 було проведено перевірку усунення недоліків в роботі ОСОБА_2 райдержадміністрації, які були встановлені перевіркою від 10.04.2017 року. За результатами перевірки було рекомендовано розглянути питання щодо відповідності ОСОБА_1 займаній посаді начальника сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами.

Таким чином за період роботи позивача на займаній посаді такі критерії як якість виконання завдань, ініціативність у роботі та чітке виконання своїх посадових обовязків не мали місця, більш того в довідці за наслідками перевірки зазначено, що стан роботи з питань запобігання та виявлення корупції у ОСОБА_2 райдержадміністрації погіршився.

Ураховуючи погіршення якості роботи, невиконання попередніх рекомендацій, зазначених у довідці від 10.04.2017 року та враховуючи, що встановлення надбавки за інтенсивність праці є правом, а не обовязком відповідача вважають, що підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача матеріальних збитків в сумі 22281, 66 грн. відсутні.

Також вважають такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки останнім не доведено причинного звязку між спричиненою шкодою та протиправними діяннями відповідача. Позивачем не наведено жодного факту заподіяння моральних страждань, не зрозуміло з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується.

Просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.22-24).

Відповідач ОСОБА_4 управління Державної казначейської служба України у Волноваському районі Донецької області надіслали до суду відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, зазначивши наступне.

Позивач займає посаду завідувача сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами ОСОБА_2 районної державної адміністрації. Нарахування та виплату заробітної плати позивачу здійснює безпосередньо розпорядник коштів Державного бюджету ОСОБА_2 районна державна адміністрація. Органи казначейства не контролюють, не несуть відповідальності за встановлення, перерахування, виплату будь яких стимулюючих та інших виплат працівникам бюджетних установ. Оскільки позивача займає посаду в ОСОБА_2 районній державній адміністрації, вважають, що остання і повинна здійснювати нарахування та виплату коштів позивачеві. ОСОБА_2 районна державна адміністрація є юридичною особою, яка самостійно відповідає за своїми зобовязаннями (а.с. 16-17).

Позивач ОСОБА_1 надіслав до суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, у якому зазначив, що відповідач посилається на факт позбавлення його, позивача, надбавки за інтенсивність праці на підставі результатів проведеної перевірки, під час якої були виявлені недоліки в роботі сектору з питань запобігання корупції. Проте даний факт відповідачем було спотворено, а наслідок чого суд було введено в оману. В дійсності причиною позбавлення його, позивача, надбавки за інтенсивність праці було вищезазначене розпорядження позивача від 22.05.2017 року за № 50-рк. Після скасування вказаного розпорядження Донецьким окружним адміністративним судом, надбавка за інтенсивність праці йому, позивачу, почала виплачуватися (а.с.35-36).

У судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі в судовому засіданні, на заявлених позовних вимог наполягає (а.с. 14, 37).

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_5 не зявилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутність. В клопотанні зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі (а.с. 40).

Представник відповідача головного управління Державної казначейської служба України у Волноваському районі Донецької області в судове засідання не зявився. У відзиві, надісланому суду, головного управління Державної казначейської служба України у Волноваському районі Донецької області просило розгляд справи проводити без участі їх представника (а.с. 17).

Суд, зясувавши позиції відповідачів щодо заявлених позовних вимог, викладені ними у відзивах, дослідивши письмові матеріали справи, доходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він обіймає посаду завідуючого сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами ОСОБА_2 районної державної адміністрації. Відповідачем ОСОБА_2 районної державною адміністрацією зазначена обставина визнана, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

23.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації із заявою, у якій просить виплатити йому нараховану надбавку за інтенсивність праці за період з 22.05.2017 року по 21.02.2018 року, якої він був незаконно позбавлений внаслідок видання головою райдержадміністрації розпорядження № 50-рк від 22.05.2017 року, згідно якого він був незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності та отримав догану. В заяві посилається на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2018 року зазначене розпорядження було визнано не чинним та скасовано (а.с. 4).

Згідно відповіді ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 27.03.2018 року ОСОБА_1 на його заяву від 23.03.2018 року останньому повідомлено, що розпорядженням голови районної державної адміністрації від 09.01.2018 року № 1-рк «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1 О.» було достроково знято догану за неналежне виконання посадових обовязків, оголошену розпорядженням голови райдержадміністрації від 22.05.2017 року № 50 рк, тому з січня 2018 року надбавка за інтенсивність праці виплачуються в повному обсязі (а.с. 5).

Згідно епікризу № 2736/1113 ОСОБА_1 в період з 19.10.2018 року по 30.10.2017 року перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні вузлової лікарні м. Волноваха з діагнозом: ІХС (а.с. 8).

Згідно копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 47/23 ІВВ ІІІ гр.. ОСОБА_1 останній в період з 12.01.2018 року по 05.02.2018 року перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні КЛПУ «Обласний госпіталь для ветеранів війни м. Святогірська» з діагнозом: ІХС: атеросклеротичний і післяінфарктний кардіосклероз, Н 1.Гепертонична хвороба ІІ ст.., 2 ст, ризик високий. Церебросклероз ІІ ст.. ДЕП ІІ ст. Наслідки ЗЧМ (1980 р.) з розсіяною симптоматикою. Подагричний поліостеоартроз, ПФС 1 ст. Цукровий діабет, тип ІІ, легка ступень (а.с. 7).

Згідно копії виписки із медичного карти стаціонарного хворого № 1246 ОСОБА_1 в період з 21.02.2018 року по 16.03.2018 року був госпіталізований в хірургічне відділення українського державного медико-соціального центру ветеранів війни з діагнозом: ЖКХ. Хронічний калькульозний холецистит в ст.. загострення. Емпієма жовчного міхура (а.с. 6).

Згідно довідки про результати перевірки ОСОБА_2 районної адміністрації з питань додержання вимог ЗУ «Про запобігання корупції питань від 10.04.2017 року начальником відділу запобігання та виявлення корупції управління взаємодії з правоохоронними органами, запобігання та виявлення корупції Донецької облдержадміністрації ОСОБА_3 в присутності завідуючого сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами ОСОБА_6 під час перевірки роботи ОСОБА_2 райдержадміністрації були виявлені недоліки в роботі сектору з питань запобігання корупції райдержадміністрації та надані відповідні рекомендації з їх усунення (а.с. 29-33).

Згідно копії довідки про результати контрольної перевірки роботи ОСОБА_2 районної державної адміністрації з питань додержання вимог ЗУ «Про запобігання корупції» від 31.10.2017 року за наслідками перевірки запропоновано розглянути питання щодо відповідності ОСОБА_1 займаній посаді начальника сектору з питань запобігання корупції та взаємодії з правоохоронними органами (а.с. 25-28).

Відповідно до вимог ч.1 та 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також і інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначені норми права, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що позивачем при подачі позову та під час судового розгляду не в повному обсязі надано докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема не надано копії розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації за № 50-рк від 22.05.2017 року. Не надано копії рішення Донецького окружного адміністративного суду, яким начебто скасовано зазначене розпорядження. При цьому, а ні під час подачі позову, а ні під час судового розгляду позивач не посилався на неможливість самостійно надати ці докази, не звертався до суду з клопотанням про їх витребування. За таких обставин суд взагалі позбавлений можливості проаналізувати зазначені докази та надати їм належну правову оцінку. Проте саме ці докази наведені позивачем в позовній заяві, як основна підстава для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за додаткове навантаження у звязку з виконання обовязків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у звязку з виконанням обовязків за вакантною посадою державного служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії.

Відповідно до ч.5 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою КМУ № 15 від 18.1.2017 року, керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці надбавку за інтенсивність праці з урахуванням таких критеріїв: 1) якість і складність підготовлених документів; 2) ініціативність у роботі. Пунктом 9 вказаного Положення визначено, що у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи надбавки скасовуються або їх розмір зменшується.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства суд доходить висновку, що надбавка за інтенсивність праці не є обовязковою складовою заробітної плати державного службовця, а отже встановлення такої надбавки є правом, а не обовязком керівника і така надбавка може встановлюють при дотримані певних критеріїв. А також може бути скасована або зменшена у разі погіршення якості роботи.

Відповідачем ОСОБА_2 районною державною адміністрацією на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог позивача надано суду вищевказані копії довідок за наслідками перевірки роботи ОСОБА_2 районної державної адміністрації з питань додержання вимог ЗУ «Про запобігання корупції». За наслідками проведених перевірок були виявлені недоліки в роботі сектору з питань запобігання корупції райдержадміністрації та запропоновано розглянути питання щодо відповідності ОСОБА_1 займаній посаді начальника сектору з питань запобігання корупції. А отже, було встановлено погіршення якості роботи позивача ОСОБА_1

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що голова ОСОБА_2 районної державної адміністрації при встановленні погіршення якості роботи позивача мав права скасувати або зменшити надбавку за інтенсивність праці позивачу ОСОБА_1 А отже діями відповідача права позивача не порушенні.

За таких обставин суд вважає за необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди. А враховуючи, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимоги про відшкодування майнової шкоди, то суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що докази, надані суду відповідачем ОСОБА_2 районною державною адміністрацією є спотвореними з метою ввести суд в оману, суд вважає безпідставними, оскільки вони не спростованні з боку позивача належними та допустимими доказами під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 76-81, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням органу державної влади відмовити.

Повний текст рішення складений 12 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Безрук