У Х В А Л А

01 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 159/778/17

Провадження № 14-433цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»(далі - ПАТ «Українська інноваційна компанія»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року у складі колегії суддів Грушицького А. І., Киці С. І., Шевчук Л. Я. та

УСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрінком» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року залучено до участі у справі Фонд як співвідповідача.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2017 року замінено первісного відповідача ПАТ «Укрінком» на належного відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Українська інноваційна компанія» звільнити ОСОБА_3 з роботи шляхом видання наказу про звільнення на підставі частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) з 14 вересня 2016 року. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати за період з 13 липня до 14 вересня 2016 року у розмірі 16 545 грн, без утримання податків і обов'язкових платежів. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 вересня 2016 року до 25 січня 2017 року у розмірі 57 667,44 грн. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_3 компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 2 915,50 грн. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі 35 728,74 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь держави судові витрати у справі в сумі 1 536 грн. Рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць у розмірі 8 000 грн допущено до негайного виконання.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати та звернення рішення до негайного виконання скасовано і ухвалено нове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_3 761,90 грн оплати за час простою, 3 332 грн оплати за час невикористаної щорічної відпустки та 4 093,90 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього 8 187,80 грн. Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» в дохід держави 640,00 грн судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що в останній день роботи позивача відповідач не видав наказ про його звільнення, не видав належним чином оформлену трудову книжку, а тому трудові відносини не припинені; апеляційний суд безпідставно зменшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; не вирішив питання про стягнення заробітної плати за період з 16 липня до 14 вересня 2016 року (день звільнення за рішенням суду першої інстанції, яке не скасоване судом апеляційної інстанції).

14 березня 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ПАТ «Українська інноваційна компанія» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У серпні 2018 року надійшли доповнення до відзиву на касаційну скаргу, в яких ПАТ «Українська інноваційна компанія» просить врахувати постанову Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 серпня 2018 року щодо відсутності правонаступництва.

Верховний Суд у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду у зазначеній постанові керувався тим, що здійснення дій щодо реєстрації нової редакції статуту ПАТ «Укрінбанк», зміни назви на ПАТ «Укрінком», а в подальшому на ПАТ «Українська інноваційна компанія», зміни місцезнаходження товариства та видалення певних видів діяльності товариства на підставі рішень позачергових загальних зборів акціонерів, висновок судів попередніх інстанцій про правонаступництво ПАТ «Укрінком» і ПАТ «Українська інноваційна компанія» ПАТ «Укрінбанк» без дотримання відповідної процедури є помилковим і таким, що не відповідає положенням чинного законодавства. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ «Українська інноваційна компанія» прав та обов'язків саме банківської установи - ПАТ «Укрінбанк» згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ «Укрінбанк», суперечить наведеному вище.

Верховний Суд у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду не вбачав підстав для відступлення від висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/7828/17, стосовно того, що виключення кредитною установою зі своєї назви слова «банк» та із переліку видів своєї діяльності банківської діяльності без дотримання процедури, передбаченої статтями 2, 16, 26, 28, 46, 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність», не дає підстав вважати її правонаступником кредитної установи (банку).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року справу передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду з посиланням на частину третю статті 404 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 404 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об'єднаної палати) іншого касаційного суду.

Обґрунтовуючи зазначену підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду посилається на необхідність частково відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо правонаступництва, викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів об'єднаної палати іншого касаційного суду (постанова Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 серпня 2018 року у справі № 910/8117/17), оскільки зазначена позиція не узгоджується зі статтями 91, 92 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду вважає такі висновки про наявність підстав для передачі справи на розгляд згідно з частиною третьою статті 403 ЦПК України передчасними та недостатньо обґрунтованими.

Об'єднана палата Касаційного господарського суду розглядала господарську справу № 910/8117/17 за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до Приватного акціонерного товариства «Оболонь», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто спір у справі стосується кредитних правовідносин, які виникли 03 травня 2007 року. Разом з тим спір у цивільній справі № 159/778/17, у якій колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права,стосується трудових правовідносин, які виникли у сторін у березні 2016 року, що урегульовані нормами КЗпП України, тобто правовідносини не є подібними. Справа направлена до Великої Палати Верховного Суду помилково, у зв'язку з чим Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття справи до розгляду та повертає її на розгляд Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статями 403, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. І. Данішевська Л. І. Рогач

О. С. Золотніков І. В. Саприкіна

О. Р. Кібенко О. С. Ткачук

В. С. Князєв В. Ю. Уркевич

Л. М. Лобойко О. Г. Яновська