Провадження № 2/760/4936/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000, 00 гр. щомісячно.

Посилається в позові на те, що з 18 листопада 2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 липня 2012 року їх шлюб був розірваний.

Після розірвання шлюбу, відповідач не проживає разом з нею, грошової допомоги на утримання дитину не надає, хоча має неофіційний, але регулярний і значний дохід, працюючи полірувальником престижних авто.

Виходячи з цього, ухилення відповідача від утримання дитини, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково.

Не заперечуючи проти стягнення аліментів, у той же час зазначив, що матеріально не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 18 листопада 2005 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 липня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Сторони такої домовленості до звернення до суду не досягли.

За змістом ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в т.ч. щодо її матеріального утримання,і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Тобто, законом покладено обов»язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття на обох батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Виходячи з того, що відповідач працездатний, може утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1, 2 ст.184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В ході судового розгляду відповідачем була надана довідка, відповідно до якої він з 16 вересня 2014 року працює на посаді менеджера із збуту автозапчастин та його дохід за період з 01 вересня 2017 року по 02 березня 2018 року складає 31 155, 85 гр. з вирахуванням всіх утримань.

Виходячи з цього, здатність та обов»язок відповідача, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в цій частині.

Звертаючись до суду, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 гр. щомісячно.

З точки зору закону та викладеного вище правового обгрунтування обов»язок утримання неповнолітніх дітей лежить на кожному з батьків.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 2 000, 00 гр. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704, 80 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст.3, 104,110,112-113,180-182,184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000, 00 гр. на місяць, починаючи з 27 квітня 2018 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 липня 2018 року.

Суддя Л. А.Шереметьєва