Справа № 524/7854/18
Провадження №2/524/2642/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м.Кременчука Головного територіального управління Юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, виключення запису про обтяження майна, -
У вересні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з нерухомого майна, виключення запису з реєстру заборон, в якому вказував, що є власником квартири АДРЕСА_1.
З метою здійснення свого права на розпорядження квартирою звернувся з відповідними запитами до ЦНАП в м. Кременчуці для отримання інформації щодо наявності або відсутності заборон відчуження.
Відповідно до отриманої інформаційної довідки № 80976868 від 22 лютого 2017 року дізнався про наявність арешту на квартиру, який було накладено 28 жовтня 2004 року постановою АЕ державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 РУЮ ОСОБА_4 та зареєстровано Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 08 листопада 2004 року за № 1447529. На момент накладення арешту власником квартири був ОСОБА_3
Позивач просить суд зняти арешт з належної йому квартири та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження № 1447529 від 08 листопада 2004 року, посилаючись також на те, що у відповідному відділі ДВС відсутнє відкрите виконавче провадження у ході якого було б накладено арешт на квартиру.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 його представник ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_2 ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, представник третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради не прибули, були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи.
Позивач та його представник просили розглянути справу у підготовчому судовому засіданні за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити, про що подали письмову заяву.
Відповідачі не заперечували щодо скасування арешту накладеного на квартиру.
Третя особа не повідомила про причини неявки свого представника у судове засідання.
Су, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Зі Свідоцтва, виданого 09 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, постає, що нотаріус посвідчив належність квартири АДРЕСА_2 позивачеві ОСОБА_1, придбаної позивачем з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна на підставі Акту про проведення прилюбних торгів, затвердженого начальником ОСОБА_2 ВДВС Кременчуцького МУЮ 08 жовтня 2007 року, належної на час проведення торгів відповідачеві ОСОБА_3
На вказану квартиру було накладено арешт державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_4 у ході виконавчого провадження згідно обтяження за № АЕ від 28 жовтня 2004 року у ході виконавчого провадження, де боржником був відповідач ОСОБА_3
Після відчуження квартири з прилюдних торгів державним виконавцем не були здійсненні дії по зняттю арешту зі спірної квартири.
Станом на день розгляду справи будь яке виконавче провадження в ОСОБА_2 ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області про стягнення будь якого боргу з позивача відсутнє.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Позивач має намір розпорядитися належним йому майном, а саме оформити спадщину після смерті батька, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивача, а саме нерухоме майно, яке належить позивачеві на праві власності, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю.
Крім того, суд враховує реальну відсутність відповідних виконавчих проваджень в ОСОБА_2 ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у ході яких було б накладено арешт на спірне нерухоме майно.
Тому, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому, необхідно звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови АЕ від 28 жовтня 2004 року державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького місцевого управління юстиції ОСОБА_4, зареєстрованого 08 листопада 2004 року реєстратором Першою Кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження № 1447529 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження за № 1447529 від 08 листопада 2004 року про арешт нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1.
Кеуючись, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 50, 59, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 197, 200, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Звільнити з-під арешту нерухоме майно квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови АЕ від 28 жовтня 2004 року державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_4, зареєстрованого 08 листопада 2004 року реєстратором Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження № 1447529.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження за № 1447529 від 08 листопада 2004 року про арешт нерухомого майна -квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти діб з дня проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: