САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1039/18
Провадження №2/726/270/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 третя особа комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в позивачки народилася дочка ОСОБА_3, із батьком дитини ОСОБА_2 розлучились 05.08.2014 року. Зазначає, що на даний момент донька проживає із позивачкою та її батьками. Крім того вказує, що батько дитини жодного разу не був присутній при медичних процедурах з дитиною, а також відповідач жодного разу не приводив та не забирав доньку з дитячої установи. Зазначає, що їй відомо, що у відповідача є нова родина і діти в цій новій родині та згідно його заяви від 19.04.2018 року відповідач погодився на позбавлення його батьківських прав. Відповідно до висновку від 23.05.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради було визнано доцільним позбавити відповідача, ОСОБА_2, його батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_3, а тому просить, суд, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року не заперечує.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.2014 року.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.08.2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 166 від 05.08.2014 року.

Судом встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування № 01/02-24/1263 від 23.05.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, визначено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з нотаріально-посвідченої заяви відповідача ОСОБА_2 від 19.04.2018 року зареєстрованої в реєстрі за № 9316, він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що він фактично проживає з іншою сім'єю, часу та можливості займатись вихованням дитини не має, батьківські обов'язки до цього часу ним не виконувались, крім сплати аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виконання батьківських обов'язків, свідомого їх нехтування відповідачем ОСОБА_2 щодо виховання малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, суд враховує той факт, що відповідач тривалий час не підтримує з дитиною стосунки, не бере участь у її навчанні та вихованні, а також подав нотаріально-посвідчену заяву, в якій не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищевикладеного, а також висновку органу опіки та піклування № 01/02-24/1263 від 23.05.2018 року, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 28, 141, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 157, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 191 СК України, Пленуму Верховного суду України постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення батьківських прав», суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев