Справа № 573/1362/18
Номер провадження 2/573/475/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашина М.С.

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 12 липня 2014 року. Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що їх одруження виявилось невдалим і сімейне життя із відповідачем не склалось з причин різних поглядів на сімейне життя. Відповідач працює, інших утриманців не має, але при цьому ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини. Відповідач матеріально сина не забезпечує, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Оскільки відповідачем не виконуються передбачені законом обов'язки щодо участі у вихованні, розвитку дитини та її утримання, позивач звернулась до суду з метою захисту прав та законних інтересів спільної дитини. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

29 серпня 2018 року ухвалою Білопільського районного суду Сумської області роз'єднано позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину та поділ спільного майна подружжя, у самостійні провадження та відкрито провадження за позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та призначено до розгляду на 10-00 год. 02 жовтня 2018 року у порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 27-28).

12 вересня 2018 року до суду надійшов відзив на позов відповідача ОСОБА_2, в якому він просить стягнути із нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а. с. 31).

27 вересня 2018 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь матері - ОСОБА_1 Допустити негайне виконання рішення в межах платежу аліментів за один місяць (а. с. 32).

02 жовтня 2018 року у судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась. Представник позивача - адвокат ОСОБА_4 надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача та підтримання зменшених позовних вимог (а. с. 33).

02 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позовних вимог після їх зменшення (а. с. 36).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Зі змісту вище приведеного аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою та обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.

На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України та роз'ясненнями, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав законної сили 08 липня 2017 року, внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за № 56. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с. 5).

Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 6).

Із позовної заяви вбачається, що відповідач офіційно працює на «Лебединському насіннєвому заводі» (Білопільський елеватор АФ «Вікторія» ) у м. Білопілля, інших утриманців не має, але при цьому матеріально сина не забезпечує.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання спільної дитини сторін узгоджуються з вимогами ст. 180, 181, 182 СК України про обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину шляхом сплати аліментів у частці від доходів, при цьому підстав звільнити батька від виконання цього обов'язку суд не встановив.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з справедливих та розумних критеріїв належного розміру аліментів, суд приходить до висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір",

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 81, 141, 247, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце тимчасового проживання: АДРЕСА_2, РНОКП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_5, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 серпня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя