УХВАЛА

іменем України

01 жовтня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

Позивач - Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1, місцезнаходження за адресою: 63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, 98, ЄДРПОУ прокуратури області 02910108.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, місцезнаходження за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, 6 поверх, .

Відповідач - ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: 63430, Харківська область, Зміївський район, с. Чемужівка, вул. Зміївська, буд. 62, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

Відповідач - Селянське фермерське господарство "Дельта", місцезнаходження за адресою: 63441, Харківська область, Зміївський район, Скрипаївська сільська рада, Комплекс будівель і споруд, споруда №1, ,

Третя особа: Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Зміївської районної державної адміністрації, місцезнаходження за адресою: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, буд. 3, (Зміївська РДА)

розглянувши питання про прийняття позовної заяви заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2, Селянського фермерського господарства "Дельта" про визнання незаконним та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2, Селянського фермерського господарства "Дельта" з наступними вимогами:

1. Визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" від 22.01.2016: №411-СГ, 412-СГ, 413-СГ та від 17.03.2016 №1799-СГ.

2. Визнати недійсними укладені 01.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 три договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, загальною площею 54,3000 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, скасувавши їх державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№ 13436361, 13438979, 13437914.

3. Визнати недійсними укладені 30.03.2016 між ОСОБА_2 та сільськогосподарським фермерським господарством "Дельта" договори суборенди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, загальною площею 54,3000 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, скасувавши їх державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№ 14031107, 14032326, 14031467.

4. Зобов'язати ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) та селянське фермерське господарство "Дельта" (код ЄДРПОУ - 30343845) повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ - 39792822) земельні ділянки загальною площею 54,3000 га (кадастрові номери: :02:000:2798, :02:000:2799, :02:000:2800).

5. Судові витрати покласти на відповідачів.

Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, дійшов наступного:

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначено статтею 56 ЦПК України, статтею 53 ГПК України, за змістом положень яких у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України "Про фермерське господарство" є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України "Про фермерське господарство").

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 згаданого Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України "Про фермерське господарство" можна зробити висновок, що після укладення договорів тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

З позовної заяви вбачається, що між ОСОБА_2 і Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області укладено договори оренди земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства.

В подальшому, між ОСОБА_2 і С(Ф)Г "Дельта", в особі голови фермерського господарства ОСОБА_2, укладено договори суборенди землі.

У постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц про розірвання договору оренди землі для ведення фермерського господарства, укладеного між органом державної влади та фізичною особою, ОСОБА_3 Верховного Суду прийшла до висновку, що такий спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, аргументуючи свою позицію тим, що договір оренди земельної ділянки укладено з метою ведення фермерського господарства на підставі Закону України «Про фермерське господарство». Після державної реєстрації цього договору відповідачем засновано фермерське господарство, яке зареєстроване як юридична особа. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи

Хоча у позовній заяві, щодо якої вирішується питання про прийняття до розгляду, на час укладання спірних договорів оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_2, останній вже був головою існуючого С(Ф)Г "Дельта", кінцевим набувачем спірних земельних ділянок у користування на правах оренди для ведення фермерського господарства за спірними договорами є саме С(Ф)Г "Дельта".

Тобто у правовідносинах щодо користування спірними земельними ділянками, внаслідок укладання спірних договорів суборенди, відбулася заміна орендаря і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства, яке і втратить можливість використання земельних ділянок у разі задоволення позову.

За таких обставин, дійшов висновку, що вказаний спір не підлягає розгляду у цивільному судочинстві та належить до гоподарської юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, п. 1 ч. 1 ст. 186, 259-261 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2, Селянського фермерського господарства "Дельта" про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 01.10.2018 року.

Суддя: В. В. Овдієнко