Справа № 202/4667/18
Провадження № 2/202/1989/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору недійсним, визнання права власності та витребування майна -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору недійсним, визнання права власності та витребування майна.

Разом із позовною заявою, позивачем була подана заява про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначила, що вищезазначена квартира є предметом спору вищезазначеної справи та невжиття заходів забезпечення позову зумовить можливість для відповідача та третьої сторони, до вирішення справи по суті, відчужити це нерухоме майно, що в свою чергу, ускладнить виконання рішення суду, оскільки спірна квартира вже вдруге була незаконно відчужена шахраями.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали заяви та зазначеної вище цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

ОСОБА_1 того, відповідно до ч.1 та 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 липня 2018 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 з 22 травня 2018 року.

Враховуючи, що відчуження об'єкту нерухомості, що є предметом спору, може призвести до утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, з урахуванням обставин, на які посилається позивач, приймаючи до уваги те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та направлені на захист прав позивача, суд вважає можливим вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,247,260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору недійсним, визнання права власності та витребування майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Волошин Є.В.