Справа № 466/6195/18
У Х В А Л А

02 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Зими І.Є.

за участі секретаря Борис У.Я.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів та Городоцького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, -

встановив:

01.08.18р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в порядку ст. 447 ЦПК України, в якій просить визнати незаконною бездіяльність Шевченківського ВДВС м. Львова та Городоцького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, яка полягає у не скасуванні вжитих ними заходів арешту його нерухомого майна та скасувати арешт та заборону відчуження його майна, як боржника, що накладено у межах виконавчих проваджень ВП№50032636 та ВП№50032745.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.05.2015р. у цивільній справі № 466/1837/15-ц, Шевченківським ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на все його нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження.

В подальшому, виконавчі провадження було передано до ВДВС Городоцького районного управління юстиції, яке в свою чергу також наклало арешт на його майно за виконавчими провадженнями ВП №50032636 та ВП №50032745.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.05.2016р. скасовано заочне рішення суду 13.05.2016р. У звязку з цим, державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчого провадження, в яких зазначено про припинення арештів на майно боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, при зверненні його 20.07.2018р. до приватного нотаріуса з метою вчинити правочин із особистим майном, він довідався, що досі існує заборона на відчуження такого, тому йому було відмовлено. Також він отримав довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що станом на 20.07.2018 року існує обтяження у вигляді арешту всього його нерухоме майно, підставою чого була постанова про арешт, винесена 22.03.2016р. ВДВС Городоцького РУЮ та постанова Шевченківського ВДВС ЛМУЮ.

Оскільки на даний час виконавче провадження закінчене, проте він не в змозі розпорядитись своїм майном, змушений звернутись до суду із заявленими вимогами.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив таку задовольнити.

Представники Шевченківського ВДВС м. Львова та Городоцького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявились. Частиною 1 ст. 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Зважаючи на те, що в силу ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду скарги, з метою недопущення затягування строків розгляду такої, суд вважає за доцільне розглянути скаргу без участі представників виконавчої служби.

Заслухавши пояснення представника скаржника, зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.05.18р. задоволено позов ПАТ "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2, на користь банку кредитні кошти в розмірі 52 603, 75 долари США, що становить еквівалент за курсом НБУ в національній валюті 1 439 132 грн. 97 коп. та штрафні санкції за порушення умов кредитного договору, несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в розмірі 189 883 грн. 30 коп.

На підставі даного рішення суду, судом видано виконавчий лист та Шевченківським ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження. В межах даного провадження було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження.

Як встановлено, в подальшому виконавчі провадження було передано до Відділу державною виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції, яке в свою чергу також наклало арешт на все нерухоме майно боржника ВП №50032636 та ВП №50032745.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.05.2016р. скасовано вищевказане заочне рішення суду від 13.05.2016р., у звязку з чим, державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження, в яких зазначено про припинення арештів на майно боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення суду.

Проте як вбачається із інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від, станом на 20.07.2018 року існує обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_2 Підставою такого обтяження була постанова про арешт майна боржника винесена 22.03.2016р. ВДВС Городоцького РУЮ та постанова Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, яка не знята і досі. Даний факт стверджується копіями витягів в матеріалах скарги.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

У статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. (ст.ст. 319,321,391 ЦК України.)

Таким чином, у звязку зі скасуванням заочного рішення у справі № 466/1837/15-ц від 13.05.15р., в рамках якого було накладено арешт та обтяження на все майно скаржника ОСОБА_2 та закінченням виконавчого провадження, суд вважаю, що відсутні підстави для подальшого застосування арешту та обтяження майна.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.16, 18, 44, 81, 259-261, 447, ЦПК України, суд,-

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Шевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яка полягала у не скасуванні вжитих заходів арешту нерухомого майна боржника ОСОБА_2.

Визнати незаконною бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яка полягала у не скасуванні вжитих заходів арешту нерухомого майна боржника ОСОБА_2.

Скасувати усі вжиті заходи примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова № 466/1837/15-ц від 13.05.15р, в тому числі арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, прож: ІНФОРМАЦІЯ_1.), що накладено у межах виконавчих проваджень ВП №50032636 та ВП №50032745.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4