Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 686/18029/16-ц

провадження № 61-23157св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Пастощука М. М., Корніюк А. П., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 06 березня 2013 року відповідно до довідки-рахунку позивач придбала у ОСОБА_3 автомобіль марки Mitsubishi вартістю 149 789 грн.

В подальшому рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2014 року правочин з реалізації автомобіля марки Mitsubishi, оформлений протоколом аукціону реалізації рухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3, придбала проданий їй автомобіль, визнано недійсним, а рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 (попереднього власника автомобіля) про витребування цього автомобіля з її володіння.

Позивач зазначає, що укладаючи договір купівлі-продажу вказаного автомобіля вона не знала і не могла знати про відсутність у ОСОБА_3 права здійснювати його відчуження. Автомобіль Mitsubishi вилучено за рішенням суду у неї як добросовісного покупця на користь третьої особи ОСОБА_4 на підставах, що виникли до продажу їй вказаного рухомого майна, тому відповідач ОСОБА_3 як продавець майна, має відшкодувати їй завдані збитки.

На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 149 789 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2017 року (у складі судді Логінової С. М.) позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 149 789 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки, позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна ОСОБА_2 має право звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду, з підстав, що виникли до його продажу у розмірі, згідно з довідкою - рахунком, виданою ТОВ «Полісся Мотор Груп» на ім'я ОСОБА_2 від 06 березня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_2 заявила вимоги про стягнення на її користь грошових коштів з підстав, передбачених статтею 661 ЦК України, справа не могла бути розглянута без участі в якості відповідача продавця ТОВ «Полісся Мотор Груп».

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що документи (довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1) на підтвердження правомірності придбання транспортних засобів, засвідчені підписом відповідної посадової особи, скріплені печаткою, видані суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Отже, довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця, якими є позивач та відповідач у справі та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

З урахуванням вказаного вважала висновки апеляційного суду про залучення комісіонера ТОВ «Полісся Моторе Групп» відповідачем по справі помилковими.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 зазначає, що у графі довідки-рахунку «Одержані касою торгівельної організації (сума словами)» відсутній запис про одержану суму за продаж автомобіля. Довідка-рахунок не є підтвердженням факту оплати вартості автомобіля, оскільки в ній не зазначено, яку суму сплачено за автомобіль. Отже, позивачем на надано належного та допустимого доказу, який підтверджує факт сплати коштів за автомобіль. Такі докази також не здобуті судом в ході розгляду справи.

14 травня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою-рахунком виданою ТОВ «Полісся Мотор Груп» на ім'я ОСОБА_2 від 06 березня 2013 року нею придбано автомобіль марки Mitsubishi вартістю у сумі 149 789 грн.

Відповідно до облікової картки від 21 березня 2013 року, виданої Овруцьким районним відділом Житомирської області, була здійснена реєстрація транспортного засобу за договором купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi і на підставі довідки-рахунку від 06 березня 2013 року цей автомобіль перереєстрований 21 березня 2013 року на власника - ОСОБА_2 та видано новий номерний знак НОМЕР_1.

Отже власником спірного автомобіля стала ОСОБА_2

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 02 вересня 2015 року, правочин з реалізації автомобіля марки Mitsubishi, оформлений протоколом аукціону реалізації рухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3, придбала проданий їй автомобіль, визнано недійсним.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року, яке набрало законної сили 19 липня 2016 року, задоволено позов ОСОБА_4 (попереднього власника автомобіля) про витребування цього автомобіля з володіння ОСОБА_2

У статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, у тому числі є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Місцевий суд, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про те, що у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування їй збитків у вигляді вартості придбаного нею автомобіля, який в подальшому вибув з її власності не з її вини, за рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року.

Це рішення набрало законної сили та має преюдиційне значення для вирішення цієї справи. Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пунктом 8 цього Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

У справі, яка переглядається, установлено, що автомобіль зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 був знятий з обліку в уповноваженому органі МВС України для реалізації і перереєстрований на іншого власника.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Установлено, що згідно з довідкою-рахунком виданої ТОВ «Полісся Мотор Груп» на ім'я ОСОБА_2 від 06 березня 2013 року нею придбано автомобіль марки Mitsubishi вартістю у сумі 149 789 грн.

Вирішуючи спір, місцевий суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені судом, дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача грошових коштів в сумі 149 789 грн.

Інший розмір збитків відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд мотивував нове рішення про відмову у задоволенні позову лише тим, що ТОВ «Полісся Мотор Груп» до участі у справі у якості співвідповідача залучений не був.

Разом з тим, правовідносини у справі про стягнення збитків виникли між покупцем ОСОБА_2 та продавцем автомобіля (його власником) ОСОБА_3

Діяльність підприємства ТОВ «Полісся МоторГруп» у галузі економічної діяльності передбачає посередництво в торгівлі автомобілями.

Отже, ТОВ «Полісся Мотор Груп» як суб'єкт господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери видав довідку-рахунок за формою згідно з додатком 1 ОСОБА_2, якій продано і видано автомобіль.

Зважаючи на наведене, судове рішення суду апеляційної інстанції є необґрунтованим, оскільки суд, вирішуючи спір мав з'ясувати характер спірних правовідносин, визначити їх природу, встановити фактичні обставини справи, а також, дослідивши всі зібрані у справі докази, вирішити питання про належність та допустимість обраних позивачем способів захисту, надати оцінку доводам сторін на обґрунтування правової позиції щодо предмету спору.

При новому розгляді справи, апеляційному суду слід перевірити правові підстави для задоволення позову в зв'язку з тим, що виконавчий документ, виданий Овруцьким районним судом Житомирської області про витребування спірного автомобіля з володіння ОСОБА_2 повернуто без прийняття до виконання, про що свідчить постанова Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування процесуального документу, яка міститься в матеріалах справи. Тому, необхідно встановити фактичні обставини справи, а саме: чи було вилучено автомобіль з володіння ОСОБА_2, що і є підставою стягнення нею з ОСОБА_3 збитків та перевірити докази добровільного виконання рішення суду щодо витребування автомобіля з володіння ОСОБА_2

Під час нового розгляду справи апеляційному суду слід взяти до уваги наведене в цій постанові і, в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством, прийняти відповідне судове рішення.

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Оскільки суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не досліджено зібрані у справі докази, а суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому відсутні правові підстави для ухвалення нового рішення або зміни судових рішень.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

І. М.Фаловська

С. П. Штелик