Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2136/15-ц

15 серпня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді - Грещука Р.П.

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи -

Надвірнянської м/ради - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача- Надвірнянська м/рада про усунення порушень права власності на землю,-

В С Т А Н О В И В:

04.11.2015р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення порушень права власності на землю.

Ухвалою суду від 17.12.2015 року до розгляду даної справи залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача- Надвірнянську м/раду.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві.

Просив суд постановити рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у встановленні твердої межі- бетонної огорожі по межі між суміжними земельними ділянками, які знаходяться по вул.Відродження,11 та вул. Мазепи,126, м.Надвірна, Івано-Франківської області, згідно із планом меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №847162 від 05.10.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 45, виданого на імя ОСОБА_1, а також стягнути з відповідача в його користь судові витрати.

Відповідач -ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнала. Суду пояснила, що вона є власником земельної ділянки, яка межує з належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, на підставі Державного акту серії ІФ №030640, виданого 27.07.2004 року.

Технічна документація на її земельну ділянку виготовлена ТзОВ «Зеніт», геодані відповідають проекту землеустрою, узгоджені суміжними землекористувачами на підставі чого їй і був виданий Державний акт.

Зазначає, що в 2011 році вона хотіла замінити огорожу, про що сказала сусіду ОСОБА_1, який також хотів робити огорожу з бетонним фундаментом, пересадила виноград, декоративні кущі, які росли недалеко від огорожі.

Однак цим скористався позивач ОСОБА_1 для того щоб змістити огорожу.

Стверджує, що спочатку вони з свої чоловіком та ОСОБА_1 обговорили питання щодо зведення огорожі, узгодили всі моменти, але в подальшому вона побачила, що ОСОБА_1 викопав траншеї не взявши до уваги межові знаки.

Вважає, що таким чином позивач хоче пригородити частину земельної ділянки, яка йому не належить.

Також наголошує, що в проекті землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки позивача геодані різняться від попередніх, масштаб не відповідає проекту, а розміри меж які вказані в Державному акті на імя ОСОБА_5, не відповідають дійсності.

Заміри, які робив позивачу ОСОБА_1 директор МП «Геоінформ»- ОСОБА_6 є неточними, оскільки проведені ним некваліфіковано- кроками та рулеткою, що й призвело до судової тяганини (її позову, а потім позову ОСОБА_1І.).

Зазначає, що жодних перешкод у встановленні бетонної огорожі по межі між суміжними ділянками вона ОСОБА_1 не чинить. Навпаки, позивач ОСОБА_1 різними способами намагається захопити частину її земельної ділянки.

Тому, на її думку, вимоги позивача є не тільки безпідставними, а й протиправними.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи - Надвірнянської м/ради в судовому засіданні пояснив, що міська рада дійсно надавала ОСОБА_1 дозвіл на зміну цільового призначення його земельної ділянки площею 0,0979 га. по вул. Г.Мазепи,130/1 в м. Надвірна з "для ведення особистого селянського господарства" на "для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд". Позивач розробив проект землеустрою земельної ділянки. М/рада на підставі висновків затвердила проект землеустрою і прийняла рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Що стосується спору, який має місце на даний час, пояснив, що конфігурація земельних ділянок повинна бути ідентичною.

Яка проектна організація зробила помилку при обмірах земельних ділянок сторін, встановити зараз неможливо.

Вважає, що даний спір доцільно врегулювати добровільно. Для цього потрібно: зробити винос меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 та зробити винос меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3

Це має зробити одна ліцензована землевпорядна організація, яка усуне допущені помилки, які стали підставою для даного земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Також вказав, що Надвірнянська м/рада у прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4, спеціаліста ОСОБА_6, свідка ОСОБА_7,дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч. 2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.03.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської РДНК ОСОБА_8 і зареєстрованого в Реєстрі за № Д-548, позивач ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0979 га, яка знаходиться за адресою - м. Надвірна, вул. Мазепи, 130/1. Дана земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_5 на піставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 976073 від 10.03.2006 р. Копії вказаних документів долучені до матеріалів справи.

За даними вищевказаного ОСОБА_9 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5, ця земельна ділянка мала спільну межу із земельною ділянкою ОСОБА_3 Зясовано також, що на підставі укладеного між позивачем та ОСОБА_5 Договору купівлі-продажу 29.03.2006 р., ОСОБА_1 оформив на своє ім'я Державний акт серії ЯД номер 847162 від 05.10.2007 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0979 га, в якому було змінено адресу земельної ділянки - з вул. Мазепи, 130/1 на вул. Відродження, 11, що у м. Надвірна відповідно до Рішення Надвірнянської міської Ради від 27.07.2006 р. № 214-1V/2006.

Копії даний документів також наявні в матеріалах справи.

Як вбачається з письмових пояснень позивача та відповідача, ними неодноразово обговорювалось питання встановлення нової огорожі з бетонним фундаментом, оскільки стара огорожа не мала відповідної міцності та естетичного вигляду.

Зокрема, у червні 2014 року позивач ОСОБА_1 приступив до до будівництва нової огорожі та разом з чоловіком позивача ОСОБА_3 демонтував спільну огорожу, після чого почав копати траншеї для заливу їх в подальшому бетоном.

Дані обставини не заперечуються учасника судового розгляду.

Однак, як достовірно встановлено судом, на цій стадії зведення огорожі між сторонами виник спір. Позивач ОСОБА_1 стверджує, що траншеї викопані ним згідно його технічної документації та Державного акту. Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу переконана, що викопану траншею під огорожу слід змістити на земельну ділянку позивача, бо він порушив її межі.

Допитаний в судовому засіданні як спеціаліст ОСОБА_6 суду повідомив, що МП "Геоінформ", директором якого він був, в 2005 році робило обміри земельної ділянки ОСОБА_5, яку згодом купив позивач по даній справі- Ерстенюк Я.І.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спільними межівниками. Зазначає, що коли вони робили обміри, то межові знаки були в наявності та збереглися по даний час.

При накладенні земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суттєвих розбіжностей, на його думку, небуло.

З показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 вбачається, що до Надвірнянської м/ради звернулася ОСОБА_3 з заявою, про самовільне захоплення її земельної ділянки з боку ОСОБА_1

Він, будучи на той час депутатом м/ради, вийшов на місце розташування земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які межують.

Зробивши обміри земельної ділянки по межі від дороги з вул.Г.Мазепи і до кутових межових знаків, він побачив, що межі відповідають Державному акту ОСОБА_3, про що він доповів земельній комісії Надвірнянської м/ради.

Згодом земельна комісія Надвірнянської м/ради підтвердила достовірність його обмірів.

Разом з тим, під час розгляду даного питання земельною комісією Надвірнянської м/ради зясувалося, що Державний акт ОСОБА_1 був виданий раніше. Проектна організація яка робила обміри його земельної ділянки повинна була привязатися до існуючої межі, що не було зроблено. Під час проведення обмірів ОСОБА_1 вважав, що паркан між земельними ділянками слід посунути на 50 см. до будинку ОСОБА_3

Зазначає, що якщо міряти від стовпчика, який є межовим знаком з вул. ОСОБА_10, то видно, що межа тягнеться до куска металічної труби, яка видніється з фундаменту(бетону), що по метражу відповідає Державному акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3

Тому вважає, що в розбіжностях, які наявні в обмірах меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 винуваті спеціалісти землевпорядної організації, які не привязали земельну ділянку ОСОБА_1 до вже встановленої межі.

За клопотанням позивача, ухвалою суду від 01.06.2016р. по даній справі призначено судову земельну будівельно-технічну експертизу, якою експерту доручено з'ясувати: чи відповідають існуючі межові знаки суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які знаходяться по вул.Відродження, 11 та вул. Мазепи, 126, м. Надвірна опису меж в технічній документації на ці земельні ділянки; чи існують перешкоди у встановленні твердої межі по існуючих межових знаках між: земельною ділянкою ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 126 та земельною ділянкою ОСОБА_1., яка знаходиться за адресою вул. Відродження 11, у м. Надвірна; за рахунок чого (яких факторів) відбуваються ці перешкоди у встановленні твердої межі; якщо перешкоди у встановленні твердої межі по існуючих межових знаках між земельною ділянкою ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 126 та земельною ділянкою ОСОБА_11, яка знаходиться за адресою вул. Відродження,11, у м.Надвірна виникли через накладання цих земельних ділянок, то за рахунок чого відбувається таке накладання і яка його площа, а також чи можливо усунути накладання суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які знаходяться по вул. Відродження, 11 та вул. Мазепи, 126, м. Надвірна з врахуванням збережених в натурі межових знаків і яким чином.

Відповідно до висновку експертизи №041/11-2017, складеного 22.11.2017р. судовим експертом ОСОБА_9 вбачається, що межових знаків суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які знаходяться по вул. Відродження, 11 та вул. Мазепи, 126, м. Надвірна, при обстеженні в присутності сторін по справі та горизонтальній зйомці спеціалістами ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» не було виявлено. А в документаціях із землеустрою на ці земельні ділянки, на підставі яких були видані державні акти в описах меж існує технічна помилка, а саме: в державному акті, який виданий гр. ОСОБА_1 05.10.2007 р. спільна межа з земельною ділянкою гр. ОСОБА_3 (Ж-А) вказана як пряма лінія з розміром 16,15 м (Додаток №1-2); в державному акті, який виданий гр. ОСОБА_3 27.07.2004 р. спільна межа з земельною ділянкою гр. ОСОБА_12 (Г-Д) вказана як ламана лінія з розмірами 8,55 м та 8,00 м (Додаток №3-4).

Перешкоди у встановленні твердої межі, як перевірив експерт, існують у зв'язку з технічною помилкою - накладкою меж земельних ділянок згідно з державними актами на право власності на земельні ділянки гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_1 (Додаток №5). Фізична перешкода при встановлені твердої межі згідно державного акту гр. ОСОБА_1 є бетонний фундамент ями, яка побудована гр. ОСОБА_3 Фізичних перешкод при встановлені твердої межі згідно державного акту гр. ОСОБА_3 немає і буде проходити по бетонному фундаменту ями.

Перешкодою у встановленні твердої межі є технічні помилки при розроблені документацій із землеустрою - накладання меж земельних ділянок згідно з державними актами на право власності на земельні ділянки гр. ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 126 та гр. ОСОБА_11, яка знаходиться за адресою вул. Відродження,11, у м. Надвірна.

А перешкоди у встановленні твердої межі між земельною ділянкою ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 126 та земельною ділянкою ОСОБА_11, яка знаходиться за адресою вул. Відродження,11, у м. Надвірна виникли через накладання цих земельних ділянок у зв'язку з технічними помилками при розробленні документацій із землеустрою та відсутності межових знаків, які були встановлені при передачі у власність земельних ділянок. Площа такого накладання складає згідно з горизонтальною зйомкою спеціалістами ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» 0,0008 га.

Експертом також досліджено, що усунути накладання суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які знаходиться по вул.Відродження, 11 та вул. Мазепи, 126, м. Надвірна можливо при умові проведення комплексу робіт по розробленню технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для кожного землевласника (усунути технічні помилки), та встановити між ними тверду межу (паркан) згідно земельно-кадастрового плану ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» за розмірами 8,63 м, 1,84 м та 5,88 м (Додаток №5).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зі змісту ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд констатує, що порушення, в значенні цього слова, по своїй суті є відхиленням від правил, відступ від законів, невідповідність нормам. Перешкоди в розумінні їх чинення, являють собою навмисні дії когось (фізичної та/або юридичної особи).

В матеріалах справи відсутні докази, як того вимагає ЦПК України, щодо чинення відповідачем ОСОБА_3 перешкод в користуванні земельною ділянкою позивачу ОСОБА_1, натомість вбачаються перешкоди повязані виключно з технічними помилками, допущеними при розробленні технічної документації землевпорядними організаціями.

Також суд не вбачає вини, протиправних дії чи бездіяльності відповідача ОСОБА_3 в тому, що інженером -землевпорядником землевпорядної організації, який є відповідальним за якість роботи із землеустрою, були допущені помилки при проведенні обмірів земельних ділянок.

Наведене повністю підтверджується поясненнями представника третьої особи- Надвірнянської м/ради, свідка ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_3, які є логічними та послідовними, письмовими документами: зокрема висновком судового експерта №041/11-2017 від 22.11.2017р. та додатками до нього.

Суд критично оцінює пояснення дані в судовому засіданні спеціалістом(директором) ПП "Геоінформ" ОСОБА_6 про те, що при накладенні земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суттєвих розбіжностей небуло, тобто що обміри земельних ділянок були проведені правильно, оскільки його показання повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Враховуючи всі здобуті в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в цілому не підлягає до задоволення.

Відтак, немає підстав і для стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст.3,19,78-8, 91 ч.2 ст.152 ЗК України, ст. 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 258,ч.6 ст.259,ст.263, ст.265, ч.І ст.268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача- Надвірнянська м/рада про усунення порушень права власності на землю- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 23.08.2018 року.