Справа № 172/306/18
Провадження № 2/172/298/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, пені за несвоєчасну сплату аліментів та збільшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з 04 грудня 2014 року до повноліття дитини.

Відповідач протягом тривалого часу не сплачує аліменти на утримання доньки, у звязку з чим станом на 01.03.2018 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13650,00 грн.

Оскільки заборгованість зі сплати аліментів утворилася через неналежне виконання відповідачем своїх обовязків, тому з відповідача необхідно стягнути ще й неустойку (пеню) за період з 04.12.2014 по 01.02.2018 року в розмірі 15561,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 13650,00 грн. та пеню за несплату аліментів у розмірі 15561,00 грн.

Крім того, у звязку з тим, що змінилися обставини, що впливають на визначення розміру аліментів, а саме відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, просить суд змінити розмір аліментів на утримання дитини а саме стагнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про звільнення від стягнення аліментів на неповнолітню дитину. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що на даний час їх спільна донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за згодою сторін проживає у його батьків з грудня 2016 року по вул. Партизанська, 80 в сел. Васильківка і знаходиться на їх утриманні. Оскільки донька знаходиться не на утриманні матері, просить суд звільнити його від обов"язку утримувати дитину за рішенням Васильківського районного суду від 22.12.2014 року про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн.

Ухвалою судді від 03.08.2018 року справи прийнято до свого провадження, об"єдано в одне провадження та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, надала суду довідку Васильківської селищної ради від 12.09.2018 року про склад сім"ї.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, лише в частині зміни розміру аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця. Зустрічний позов про звільнення від сплати аліментів підтримав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Матеріали справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з 04 грудня 2014 року до повноліття дитини.

З розрахункового листа державного виконавця Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області видно, що боржник ОСОБА_2 станом на 01.03.2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 13 650,00 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом (ч. 3 ст. 195 СК України).

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, оскільки між позивачем та відповідачем відсутній спір про розмір заборгованості зі сплати аліментів, які вже стягнуті рішенням суду від 22.12.2014 року, то відсутні і правові підстави для повторного стягнення вказаної заборгованості рішенням суду.

Вирішуючи питання про сплату неустойки за прострочення сплати аліментів суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

З позовної заяви видно, що сума пені за несплату аліментівв розмірі 15 561,00 грн. розрахована позивачем ОСОБА_1 за період з 04.12.2014 по 01.02.2018 року за такою формулою: 13 650 грн. (заборгованість по аліментам за вказаний період) поділено на 100 % і помножено на 1 140 днів або 38 місяців несплати аліментів.

Однак, наданий позивачем розрахунок пені не відповідає формулі встановленій у правовій позиції Верховного Суду України, тому підлягає перерахунку за такою формулою: сума заборгованості за місяць помножена на 1 % і помножена на кількість днів місяця в якому виникла заборгованість.

Таким чином, здійснивши перерахунок отримуємо 4 053,00 гривень сума, яка підлягає стягненню з відповідача як пеня за несплату аліментів за період з 04.12.2014 року по 01.02.2018 року.

Щодо зміни розміру аліментів позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог статті 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2018 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства у звязку з внесенням змін до Сімейного кодексу України, суд приходить до переконання, що слід змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для гармонійного розвитку та виховання дитини. Відповідач є працездатною особою і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дитини, виконуючи свій батьківський обов'язок, встановлений законом.

Щодо звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати аліментів суд зазначає таке.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року під час розгляду справи про розірвання шлюбу встановлено обставину, що "позивач не заперечує, щоб дочка проживала з відповідачкою".

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 надано акт обстеження житлово-побутових умов від 19.04.2018 року, складений депутатом Васильківської селищної ради, відповідно до якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 зі своїми дідусем та бабусею та перебуває на утриманні останньої з грудня 2016 року.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 надано довідку Васильківської селищної ради від 12.09.2018 року про склад сімї, в якій зазначено, що донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матірю ОСОБА_1 за адресою: вул. Партизанська, 148/25, сел. Васильківка.

Враховуючи встановлені судом обставини та оцінивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зустрічний позов про звільнення від сплати аліментів не ґрунтується на вимогах закону, оскільки на день розгляду справи, спору про місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 між сторонами немає, розпорядження органу опіки та пікулвання про визначення місця проживання дитини відсутнє, тому не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, пені за несвоєчасну сплату аліментів та збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 пеню за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 04.12.2014 року по 01.02.2018 року у розмірі 4 053 (чотири тисячі пятдесят три) гривні 00 копійок.

3. Змінити розмір аліментів, призначених рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 жовтня 2021 року.

5. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року до повноліття дитини, визнати таким що втратив силу та повернути у справу.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 копійок.

7. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

8. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк