РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Рівне

Справа № 565/1123/18

Провадження № 22-ц/4815/479/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Садово-городнє товариства «Пролісок»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі судді Горегляд О.І. від 5 листопада 2018 року, постановлену в м. Вараш,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до Садово-городнього товариства «Пролісок» про визнання недійсними та скасування протоколів і рішень загальних зборів загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок».

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 5 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Садово-городнього товариства «Пролісок» про визнання недійсними та скасування протоколів і рішень загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок».

Ухвалу мотивовано тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду.

В поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає її постановленою з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що оскільки спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з цивільних правовідносин між фізичною особою - членом садово-городнього товариства "Пролісок" та даним товариством, ні позивач ні відповідач не є суб'єктом господарювання в розумінні ч.2 ст. 55 ГК України, а суб'єктний склад учасників даної справи відповідає положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України, то відповідно, розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про день та час розгляду справи судом. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надійшло.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами спір виник у зв'язку із здійсненням Садово-городнім товариством «Пролісок» господарської діяльності, зокрема із корпоративних відносин.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 просила визнати недійсними рішення загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок», оформлених протоколами загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок» від 20 січня 2016 року і від 25 лютого 2016 року.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Садово - городнього товариства "Пролісок" передбачено, що товариство створено його засновниками на добровільних засадах для організації садових земельних ділянок, переданих у приватну власність на основі рішення Кузнецовського міськвиконкому від 14.05.1997 року № 163 і рішенням установчих зборів членів садового - городнього товариства "Пролісок" (протокол № 1 від 10.04.1997 року).

Товариство є неприбутковою організацією і немає на меті одержання прибутку для його розподілу між засновниками та членами Товариства. Товариство не займається будь - якою фінансвово - господарською діяльністю (п. 1.4. Статуту).

Згідно п. 2.2. Статуту головною метою товариства є створення умов для вирощування його членами садів, городніх культур та іншої сільськогосподарської продукції, а також утримання курей, качок, гусей, кіз, кролів, свиней для власних потреб при дотриманні санітарно-гігієнічних вимог.

Пунктом 8.1. Статуту передбачено, що трудові відносини в товаристві регулюються законодавством про працю, ЗУ „Про кооперацію", цим статутом та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України господарські організації - це юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні комунальні та інші підприємства , створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

У пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 1 березня 2013 року роз'яснено судам, що згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів». Наприклад, у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Позивач, як фізична особа, звернулася до суду за захистом своїх прав як члена садово-городнього товариства. Товариство є обслуговуючим кооперативом, створеним для обслуговування своїх членів.

Отже, правовідносини, що виникли між ОСОБА_4 та Садово-городнім товариством «Пролісок» не є корпоративними, а тому спір між ними підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції поставлена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому, у відповідності до статті 379 Цивільного процесуального кодексу підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа підлягає повернення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 5 листопада 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.