Провадження № 2/344/3634/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Татарінової О.А.,

за участю секретаря - Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання дій щодо нарахування заборгованості за газопостачання неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання дій щодо нарахування заборгованості за газопостачання неправомірними в сумі 1958,28грн, стягнення судових витрат.

В позовній заяві зазначено, що позивач є споживачем природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1. 21.07.2014 року позивач звернувся з заявою до начальника Івано-Франківського УЕГГ з приводу незаконно нарахованої заборгованості, яка виникла у зв'язку з переведенням його споживання природнім газом з першої у другу групу цінової категорії. 19.08.2014 року позивач отримав відповідь, з змісту якої відповідач стверджував, що позивачем було порушено вимоги договору, а тому показник лічильника 12417 м3, що вказаний у квитанції від 22.01.2013 року не може братися до уваги для списання заборгованості.

29.08.2014 року на адресу відповідачу позивач направив повторне звернення з приводу неврахування письмових даних, що містяться в квитанціях для скасування заборгованості та перегляду рішення про переведення споживання за природний газ з першої в другу цінову категорію. 07.09.2014 року позивачу надійшла відповідь, в якій повідомлялося про наявність заборгованості в розмірі 1958,29 грн. 11.02.2016 року позивач втретє звернувся до відповідача з вимогою про скасування заборгованості, однак відповідач відповів аналогічно попередніми листами. Позивач зазначає, що у відповідача не має законних підстав для звернення до суду про стягнення даної заборгованості, окрім того сплив строк позовної давності та розрахункові дані відповідача не співпадають з фактичними даними у квитанціях. На підставі наведеного просив суд визнати дії ПАТ «Івано-Франківськгаз» щодо нарахування позивачу заборгованості за газопостачання неправомірними. Зобов'язати ПАТ «Івано-Франківськгаз» скасувати заборгованість позивача за газопостачання в сумі 1958,59 гривень, та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила щодо позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.49-51), вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником будинку АДРЕСА_1.

Згідно довідки про розрахунки за спожитий природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 рахується заборгованість в сумі 1958,59 гривень (а.с. 11).

21.07.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся з заявою до начальника Івано-Франківського УЕГГ з приводу незаконно нарахованої заборгованості, яка виникла у зв'язку з переведенням його споживання природнім газом з першої у другу групу цінової категорії (а.с.3).

19.08.2014 року позивач отримав відповідь, з змісту якої відповідач стверджував, що позивачем було порушено вимоги договору, а тому показник лічильника 12417 м3, що вказаний у квитанції від 22.01.2013 року не може братися до уваги для списання заборгованості (а.с.4).

29.08.2014 року позивач направив скаргу з приводу неврахування письмових даних, що містяться в квитанціях для скасування заборгованості та перегляду рішення про переведення споживання за природний газ з першої в другу цінову категорію, ліквідувавши при цьому незаконну заборгованість (а.с.5-6).

07.09.2014 року позивачу надійшла відповідь, в якій повідомлялося про те, що споживання природного газу позивача за 2014 рік було перераховане по першій категорії за умови, що обсяг споживання не перевищить 2500 м3. Станом на 16 вересня 2014 року заборгованість за спожитий газ за адресою позивача становить 1958,29 грн. на показник лічильника 16973 м3 (а.с.7).

11.02.2016 року позивач втретє звернувся до відповідача з вимогою про скасування заборгованості, посилаючись на наявність усіх квитанцій по 03.02.2016 рік (а.с.8).

01.03.2016 року надійшла відповідь від відповідача, в якій зазначається, що відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання було проведено перерахунок оплати за спожитий газ у 2013 році по ціні 1,098грн., оскільки визначений об'єм спожитого газу перевищив 2500 куб. м. на рік, та встановлено цю ціну, як розрахункову на 2014 рік, внаслідок чого і виникла заборгованість. Однак, позивач продовжував оплачувати по першій ціновій категорії та станом на 03.02.2016 року заборгованість за спожитий газ за адресою позивача становить 1120,73 грн. на показник лічильника18854 куб. м., зафіксованого в квитанції від 03.02.2016 року (а.с.9-10).

Відповідно до п.10 Постанови КМ України, від 09.12.1999, № 2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання" - розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня.

Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника.

Таким чином, правилами регламентовано визначення річного обсягу використання природного газу за рік.

Відповідно до п.17 Постанови КМ України розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Газопостачальне підприємство має право, згідно п. 30 проводити щороку станом на 1 січня та 1 липня разом із споживачем звіряння фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Разом з тим, п.32 передбачено, що газопостачальне підприємство зобов'язане проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків.

Із деталізованого балансу по особовому рахунку № 738784 ОСОБА_2 (а.с.69) вбачається що позивач сплачував кошти за надані послуги без зазначення показників лічильника. Облік спожитої електроенергії зазначено за показниками контролера. Разом з тим, починаючи з січня 2011 року в графі показник лічильника по фактичній оплаті відсутній.

Таким чином, фактична оплата споживачем та показники лічильника за даними контролера - не відповідають один одному, разом з тим, відповідачем з часу надання ОСОБА_2

М.В. послуг з газопостачання - жодного разу не проводилася звірка фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

В матеріалах справи відсутні докази щодо зняття контролером даних лічильника за підписом споживача.

Позивач заперечує надання контролеру зазначених ним показників лічильника по телефону.

Крім того, із особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.53-54) вбачається, що позивачем за період: з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року оплачено 1525,50 грн., що відповідно до тарифів по оплаті за газ складає оплату за м.куб. газу, використані позивачем та підтверджені квитанціями (а.с.12-20).

Контролером показники лічильника не вказано, а нарахування заборгованості здійснювались в наступному місяці після проведення оплат позивачем.

За наявності зазначених розбіжностей по обліку спожитого газу та проведених споживачем розрахунків, суд приходить до висновку про газопостачальне підприємство належним чином не контролювало правильність зняття показників та оформлення споживачем платіжних документів.

Вищезазначені обставини дають підстави для висновку що відповідач для обчислення обсягу спожитого газу в період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року взяв помилкові вихідні дані.

Враховуючи те, що відповідачем при визначенні річного обсягу використаного позивачем газу за вказаний період не дотримано вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання та необґрунтовано його переведено у другу цінову категорію як розрахункову на відповідний рік, то позовні вимоги позивача слід задовольнити та визнати дії ПАТ «Івано-Франківськгаз» щодо нарахування заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 1958,59 гривень неправомірними та зобов'язати ПАТ «Івано-Франківськгаз» скасувати заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 1958,59 гривень.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 10 Постанови КМ України, від 09.12.1999, № 2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання" , ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання дій щодо нарахування заборгованості за газопостачання неправомірними - задовольнити.

Визнати дії ПАТ «Івано-Франківськгаз» щодо нарахування заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 1958,59 гривень неправомірними.

Зобов'язати ПАТ «Івано-Франківськгаз» скасувати заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 1958,59 гривень.

Стягнути з ПАТ «Івано-Франківськгаз» на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2018 року.