печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., при секретарі Вишневській О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в см. Києві цивільну справу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесниченко Максим Олексійович, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживанння із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

до Печерського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі по тексту - Заявник) з вищевказаною заявою та просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 у квартирах за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 посилається на те, що фактично проживала однією сім'єю разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_4, дбала про її добробут, забезпечувала лікуванням і постійно знаходилася поряд, у квартирах за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, оскільки спадкодавець була зареєстрована у АДРЕСА_7, у той час як заявник була зареєстрована у АДРЕСА_8. Заявник зазначила, що медичне обслуговування спадкодавця також здійснювалося за місцемзнаходженням обох вище квартир, про що свідчать документи медичного характеру, зокрема і ті, у яких лікарі фіксували смерть спадкодавця за адресою: АДРЕСА_3.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили задовольнити заяву.

Зацікавлена особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесниченко М.О. в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного.

ОСОБА_1 фактично проживала однією сім'єю разом зі своєю матірю - ОСОБА_4 у квартирах за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, оскільки спадкодавець була зареєстрована у АДРЕСА_7, у той час як заявник була зареєстрована у АДРЕСА_8.

Вони вели спільне господарство та побут, заявник постійно доглядала за нею, піклувалася та надавала усіляку допомогу, між ними були тісні родинні відносини.

30.01.1994 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1 с43, за яким належну їй на праві особистої власності квартиру за номером першим, що знаходиться в АДРЕСА_9 заповідала своєму синові ОСОБА_5 та частину квартири за номером АДРЕСА_10 з прилеглими до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, заповідала своїм дітям - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - в рівних частинах кожному.

23.04.2015 року ОСОБА_4 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме на домоволодіння, загальною площею 85, 7 кв.м. - будинок АДРЕСА_9; земельну ділянку площею 0, 50 гектарів, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_9.

28.04.2016 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з метою оформлення спадщини. Проте, у прийнятті заяви постановою № 38/01-16 від 03.05.2016 їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та спадкоємець вважається таким, що не прийняв її.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.до Печерського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі по тексту - Заявник) з вищевказаною заявою та просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 у квартирах за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 посилається на те, що фактично проживала однією сім'єю разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_4, дбала про її добробут, забезпечувала лікуванням і постійно знаходилася поряд, у квартирах за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, оскільки спадкодавець була зареєстрована у АДРЕСА_7, у той час як заявник була зареєстрована у АДРЕСА_8. Заявник зазначила, що медичне обслуговування спадкодавця також здійснювалося за місцемзнаходженням обох вище квартир, про що свідчать документи медичного характеру, зокрема і ті, у яких лікарі фіксували смерть спадкодавця за адресою: АДРЕСА_3.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили задовольнити заяву.

Зацікавлена особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесниченко М.О. в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного.

ОСОБА_1 фактично проживала однією сім'єю разом зі своєю матірю - ОСОБА_4 у квартирах за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, оскільки спадкодавець була зареєстрована у АДРЕСА_7, у той час як заявник була зареєстрована у АДРЕСА_8.

Вони вели спільне господарство та побут, заявник постійно доглядала за нею, піклувалася та надавала усіляку допомогу, між ними були тісні родинні відносини.

30.01.1994 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1 с43, за яким належну їй на праві особистої власності квартиру за номером першим, що знаходиться в АДРЕСА_9 заповідала своєму синові ОСОБА_5 та частину квартири за номером АДРЕСА_10 з прилеглими до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, заповідала своїм дітям - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - в рівних частинах кожному.

23.04.2015 року ОСОБА_4 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме на домоволодіння, загальною площею 85, 7 кв.м. - будинок АДРЕСА_9; земельну ділянку площею 0, 50 гектарів, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_9.

28.04.2016 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з метою оформлення спадщини. Проте, у прийнятті заяви постановою № 38/01-16 від 03.05.2016 їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та спадкоємець вважається таким, що не прийняв її.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Листом Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.05.2017 року за № 105/01-2256/1 підтверджується те, що станом на 11.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано дві особи, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4

Крім того, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 від 24.04.2015 року підтверджується той факт, що остання померла за адресою: АДРЕСА_4, тобто за місцем проживання та реєстрації її доньки ОСОБА_1 (а.с. 30).

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 258-259, 263-265, 293, 294, 315, 317, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесниченко Макситм Олексійович, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживанння із спадкодавцем, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 у квартирах за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Підпалий