Справа № 171/2595/18
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

22.12.2018 м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дослідивши матеріали заява, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту повязане з вирішенням спору про право, такі справи повинні розглядатися в позовному провадженні.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження позивач викладає письмово свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування у формі позовної заяви, яка за змістом повинна відповідати вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, згідно п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна зава повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Відповідно до розяснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обовязок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент предявлення позову.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, заявник, серед іншого просить визнати за нею право власності на спадкове майно, однак, в порушення вищезазначених норм в позовній заяві не вказує ціни позову, а матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо реальної вартості об'єкту майна, на яке вона просить визнати право власності в порядку спадкування за законом, на момент предявлення позову.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона усно зверталася до державного нотаріуса з вимогою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки, на що отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування»свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, як вбачається зі змісту листа державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори від 03ю.09.2015 року № 597/01-16, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею, стало ненадання спадкоємцем документів, які б підтверджували родинні стосунки зі спадкодавцем. Крім того, позивачем не зазначено доказів на підтвердження обставин звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна у вигляді права на земельну частку (пай), а також відмови нотаріуса в оформленні права на вказане спадкове майно.

Також, в порушення вимог п. п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Зі змісту заяви вбачається, що в ній обєднано вимоги майнового та дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно квитанції заявником при зверненні до суду було сплачено судовий збір тільки за одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

З огляду на викладене, заявнику слід сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру та за вимогу майнового характеру, виходячи із дійсної вартості майна на момент предявлення позову, з урахуванням ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та надати суду на виконання вимог ст. 177 ЦПК України документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя:ОСОБА_3