Справа № 545/2487/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2018 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним дговору купівлі - продажу, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться в с. Ковалівка по вул. Макаренка, 22 Полтавського району та області.

В обгрунтування зазначив, що 30.12.2010 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки площею 0, 2454 га, що знаходяться за адресою : Полтавська область Полтавський район с. Ковалівка вул. Макаренка,22. Вказав, що за цивільним договором покупцем виступала ОСОБА_2, але фактичним покупцем за договором являється він . У серпні 2018 року запропорнував ОСОБА_2 переоформити нерухоме майно на нього , але ОСОБА_2 відмовилась. Вважає , що ОСОБА_2 має намір відчужити житловий будинок та земельну ділянки , де він мешкає разом з сім»єю , і це може привести до неможливості виконання рішення суду .

Одночасно позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Ціну позову не визначав , зазначивши що спір немайнового характеру .

Розглянувши заяву, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ч.1ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства

при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З аналізу викладених заявником фактів, вважаю, що в заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майне.

Дані в підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 здійснює намір та має реальну можливість відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб, в матеріалах справи відсутні. Заявник ОСОБА_1 Ю , який безпосередньо зареєстрований та проживає в спірному житловому будинку, не зазначає та не надає доказів того , що ОСОБА_2 здійснює будь-які дій , які зазвичай передують та необхідні при укладенні угоди по відчуженню нерухомого майна ( наявність потенційних покупців ,огляд нерухомості покупцями , виготовлення техдокументації , зняття його з реєстрації та виселення разом з сім»єю та інші дії ). Довіреність від 14.08.2018 року ,видана ОСОБА_2 власній доньці ОСОБА_4, на містить відомості щодо відчуження спірних об»єктів.

Той факт , що в серпні 2018 року ОСОБА_2 відмовилась переоформляти нерухоме майно на заявника , не може бути достатньою підставою для накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, власником яких з 2010 року згідно правоустановчих документів є відповідач.

Крім того , заявник в порушення вимог ст.151 ЦПК України не завначив ціну позову , та навпаки в позові вказав , що спір - немайнового характеру, що в такому випадку виключає необхідність накладення арешту на нерухоме майно . Таким чином, враховуючи вищезазначене, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду відсутні, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149,151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі - продажу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5