Справа № 524/213/17
Провадження №2/524/63/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями,-
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2015 року, їй та її брату ОСОБА_2 належить на праві власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями по вул.. Індустріальній, 119 у м. Кременчуці. Посилаючись на те, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, зменшивши позовні вимоги (а.с. 100-101), просила суд відповідно до 1-го варіанту розподілу домоволодіння висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_3 за № 41-16 від 02.06.2016 року, виділити їй в натурі квартиру № 2
в житловому будинку літ. «А»:
-кімнату «1-3», площею 12,7 кв.м на суму 9 517 грн. (12,7х749,38),
-кімнату «1-6», площею 8,1 кв.м на суму 6 070 грн. (8,1х749,38), а всього на 15 587 грн.
в прибудові літ. «а2» житлового будинку:
-коридор «1-1», площею 3,4 кв.м на суму 3 039 грн. (3,4х893,72),
-кухню «1-7», площею 7,1 кв.м на суму 6 345 грн. (7,1х893,72),
-погріб під частиною будівлі літ. «ап», вартістю 1 430 грн., а всього на 10 814 грн.
по надвірним господарським будівлям та спорудам:
-літня кухня літ. «Б», вартістю 9 449 грн.,
-літня кухня літ. «б», вартіст. 2 313 грн.,
-сарай літ. «Д», вартістю 7 962 грн.,
-убиральня літ. «В», вартістю 599 грн.,
-вимощення літ «І», вартістю 313 грн.,
-ворота літ. «№1», вартістю 1 268 грн.,
-частина огорожі літ. «№2», вартістю 267 грн. (1472:15,14х2,75), всього на суму 22 171 грн., зі сплатою грошової компенсації, згідно експертизи в розмірі 13 562 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2.
Просила виділити ОСОБА_2, відповідно до 1-го варіанту розподілу домоволодіння висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_3 за № 41-16 від 02.06.2016 року, виділити в натурі квартиру №1
в житловому будинку літ. «А»:
-кімнату «1-5», площею 17,7 кв.м на суму 13 264 грн. (17,7х749,38),
-кухню «1-4», площею 6,8 кв.м на суму 5 096 грн. (6,8х749,38), а всього на 18 360 грн.
в прибудові літ. «а» житлового будинку:
-кухню «1-2», площею 7,5 кв.м на суму 6 703 грн. (7,5х893,72), всього на 6 703 грн.
по надвірним господарським будівлям та спорудам:
-колодязь питний літ. «к», вартістю 777 грн.,
-частина огорожі літ. «№2», вартістю 1 205 грн. (1472:15,14х12,39), всього на суму 1 982 грн.
Також позивач просила суд встановити порядок користування спільною земельною ділянкою під домоволодінням, а саме: виділити їй земельну ділянку № 1 площею 246 кв.м., ОСОБА_2 земельну ділянку площею 246 кв.м., згідно варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою № 1.
У судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про слухання справи без його участі та без участі його довірителя, позов підтримав, просив задовольнити (а.с. 54, 90).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, суду надав заяву про відкладення розгляду справи від 09.10.2018 року, 26.11.2018 року та 06.12.2018 року. Відзив на позов та заяви про слухання справи без його участі суду не направив.
Ухвалою судді від 16.01.2017 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 20.12.2017 року, 01.03.2018 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Ухвалою суду від 09.10.2018 року справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
26.10.2018 року підготовче провадження закінчено, справу призначено до судового розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, виходить з наступного.
Після смерті батька сторін ОСОБА_5 25.10.2013 року, спадкове майно прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-152 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями по вул.. Індустріальній, 119 у м. Кременчуці.
Отже, предметом поділу є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.
Для вирішення питання про подільність спірного майна по справі проведено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_3 за № 41-16 від 02.06.2016 року, поділити спірний будинок з виділенням співвласникам у натурі їх часток у спірному майні з умовою подальшого використання цих частин як двох повноцінних ізольованих квартир у будинку без необхідності переобладнання будинку, в т. ч. його комунікацій (електрообладнання, водовідведення, водопостачання, опалення) не можливо.
З урахуванням чинних будівельних норм, об'ємно-планувальних і конструктивних рішень судовий експерт запропонував три варіанти поділу спірного майна у частках, наближених до рівних, з мінімальними переобладнаннями.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.
Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Зі змісту позовної заяви вбачається, що саме з таким позовом звернулася до суду ОСОБА_1
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».
У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.
Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Варіантом поділу будинку № 119 по вул.. Індустріальній у м. Кременчуці, наведеного у висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_3 за № 41-16 від 02.06.2016 року, технічна можливість поділу житлового будинку на дві ізольовані частини, максимально наближені до ідеальних часток, передбачена лише за умов виконання певних будівельних робіт з переобладнання будинку для облаштування у ньому окремих квартир, та розроблення робочого проекту на проведення реконструкції для виконання цих будівельних робіт.
Перепланування (переобладнання) жилого будинку проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевого органу самоврядування (стаття 152 ЖК Української РСР).
Переобладнання та перепланування будинку повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, тощо.
Водночас, при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно - епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки; висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, пов'язаних із цим переобладнанням і переплануванням; висновки інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання. Такі висновки суду не надані.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Керуючись вищевикладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями, встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 16.12.2018 року.

Суддя