Справа № 524/1346/18
Провадження №2/524/1267/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП,-
22.04.2017 вони з ОСОБА_3 звернулись до керівника Центру прийому і обслуговування клієнтів Полтавської філії ОСОБА_5 «СК «Провідна» ОСОБА_4 із повідомленням про ДТП. ОСОБА_4 відмовився оглядати транспортний засіб та повідомив, що станом на 22.04.2017 поліс не діяв. 28.04.2017 він звернувся до судового експерта ОСОБА_6 з метою визначення розміру матеріального збитку. 04.05.2017 експертом складено висновок автотоварознавчого дослідження. Також 22.05.2017 експертом було складено висновок додаткового автотоварознавчого дослідження. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.12.2017 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Станом на день звернення до суду, кошти страхова компанія не виплатила.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
ОСОБА_5 «СК «Провідна» надіслало суду відзив в якому зазначило, що 29.12.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. 04.01.2018 було проведено огляд транспортного засобу, однак на момент огляду пошкоджень не виявлено. Вказана обставина позбавляє можливості страховика визначити розмір нанесеного матеріального збитку. Листом від 08.02.2018 ОСОБА_5 «СК «Провідна» було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування.
Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
24 вересня 2018 року судом було постановлено ухвалу про витребування документів.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
08.12.2017 суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С. було винесено постанову відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, якою останнього визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення.
04 січня 2018 року уповноваженою особою ОСОБА_5 «СК «Провідна» було проведено огляд транспортного засобу ОСОБА_1 про що складено відповідний акт №197050. Під час огляду транспортного засобу було встановлено, що автомобіль НОМЕР_3 без пошкоджень.
08 лютого 2018 року ОСОБА_5 «СК «Провідна» було надано відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із тим, що позивач не зберіг пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП.
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Згідно ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV(далі Закон №1961-IV) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.
В ст.33.3, 34.2, 34.3 Закону №1961-IV зазначено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
В ст.36 Закону №1961-IV визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки(стаття 29 Закону №1961-IV)
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В пункті 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
ОЦІНКА СУДУ
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
На переконання суду, надані позивачем докази, зокрема постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 грудня 2017 року та висновки експертного автотоварознавчого дослідження від 04 травня 2017 року та 23 травня 2017 року, підтверджують факт спричинення шкоди позивачу, як власнику транспортного засобу, протиправність дій відповідача, ОСОБА_3, наявність його вини, а також причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та наслідками у виді шкоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем ОСОБА_3 прав та інтересів позивача.
Щодо вимог позивача до відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» суд зазначає наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2017 року ОСОБА_1В звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. В межах 10 робочих днів із дня звернення страховик направив свого представника для огляду транспортного засобу позивача. Вказані обставини підтверджуються копією заяви ОСОБА_1 та копію акту огляду транспортного засобу.
На переконання суду, зазначені обставини, свідчать про те, що ОСОБА_5 «СК «Провідна» не було порушено вимоги ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині направлення свого представника та вказують на порушення позивачем його обов'язку із збереження пошкодженого транспортного засобу в тому стані, в якому він був на момент ДТП.
Доказів, які б підтверджували те, що позивач звертався до представника ОСОБА_5 «СК «Провідна» в квітні 2017 року матеріали справи не містять та суду надані не були.
Отже, враховуючи положення ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд вважає, що у ОСОБА_5 «СК «Провідна» не виникло обов'язку із сплати страхового відшкодування.
Також суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки, понесені позивачем в сумі 500 грн на оплату послуг евакуатора.
Разом із тим, на переконання суду, витрати, понесені позивачем на оплату експертного дослідження не підлягають стягненню, оскільки вказані витрати були понесені за власним бажанням позивача і не повязані із діями відповідача.
Отже, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору та витрат пов'язаних з отриманням правничої допомоги(участь адвоката в судових засіданнях 1 год, підготовка процесуальних документів та формування правової позиції) пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3079,03 грн.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_4, м.Кременчук, пров.ПоштовийАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_5, АДРЕСА_2 судові витрати в сумі 3079,03 грн.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.12.2018

Суддя Д.Д.Андрієць