Справа № 454/1202/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Мандрик І.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сокальської міської ради та гаражного кооперативу "Промінь" про визнання права власності на гараж, ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідачів покликаючись на те, що з 2006 року по даний час він відкрито користується гаражем №81 в гаражному кооперативі "Промінь", який знаходиться за адресою: м.Сокаль, вул.Чайковського, 5а. Однак будь-які правовстановлюючі документи у нього відсутні. Гараж не є самочинним будівництвом. Фактично він є одноособовим володільцем та відкрито користується гаражем.

Просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на гараж №81 по вул.Чайковського, 5а, м.Сокаль, Львівської області, загальною площею 32,1 м.кв.

Представник позивача ОСОБА_2 надав у суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача, Виконавчого комітету Сокальської міської ради надав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без участі представника міської ради.

Представник відповідача, гаражного кооперативу "Промінь" надав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без участі представника кооперативу.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З дослідженої в судовому засіданні довідки, виданої головою гаражного кооперативу "Промінь" №331 від 05.04.2018р. встановлено, що ОСОБА_1 користується гаражем №81 по вул.Чайковського 5а більше 10 років.

Згідно технічного паспорта встановлено, що гаражем №81 в гаражному кооперативі "Промінь" по вул.Чайковського, 5а в м.Сокаль користується ОСОБА_1, загальна площа гаража 32,1 м.кв.

У відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Як розяснено в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Разом з цим в п.п.9, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 2006 року відкрито користується та є одноособовим володільцем гаража №81 в гаражному кооперативі "Промінь" по вул.Чайковського, 5а в м.Сокаль загальною площею 32,1 м.кв. по даний час, однак будь-які правовстановлюючі документи у нього відсутні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на гараж №81 по вул.Чайковського, 5а, м.Сокаль, Львівської області, загальною площею 32,1 м.кв.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Повне рішення складено 05.07.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Виконавчий комітет Сокальської міської ради, місце знаходження: м.Сокаль, вул.Шептицького, 44 Львівської області.

Відповідач: Гаражний кооператив "Промінь", місце знаходження: м.Сокаль, вул.Чайковського, 5а, Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович