Провадження № 2-з/761/662/2018
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву скаржника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про вжиття заходів забезпечення скарги, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», заінтересовані особи: Акціонерне товариство Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш. (Dogus Insaat ve Tigaret A.S.), Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитро Євгенович про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії.

В вимогах заявник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо розгляду заяви скаржника про закінчення виконавчого провадження; зобов'язати державного виконавця розглянути вказану заяву та винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, 05.12.2018 року до суду надійшла заява Державно територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити скаргу, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року № 22804/15-ц, що здійснюється Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ВП № 57254674; заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ вживати заходів з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва, виданого на виконання ухвали суду від 17.09.2015 року.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2015 року у справі №761/22804/15-ц було визнано та надано дозвіл на примусове виконання Остаточного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/МНМ, на підставі якої 03.02.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист. При цьому, як зазначає заявник, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2015 року за клопотанням представника Акціонерного товариства Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш. (Dogus Insaat ve Ticaret A.S.) Ільяшова Олега про надання дозволу на примусове виконання в Україні Остаточного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/МНМ про стягнення заборгованості. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, стягувач у даному виконавчому провадженні подав апеляційну скаргу, рішення відносно якої, як стверджує заявник, наразі, не прийняте. При цьому, в своїй заяві, заявник посилається на те, що стягувач не очікуючи розгляду апеляційної скарги у даній справі, звернувся до Департаменту державної виконавчої служби МЮУ із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали суду від 17.09.2015 року, на підставі якої був виданий виконавчий лист, тобто як вважає заявник, даний виконавчий документ було видано не законно, не маючи на це жодних правових підстав, так як ухвалою суду від 27.04.2018 року було переглянуто ухвалу суду від 17.09.2015 року, а рішення апеляційною інстанцією за апеляційною скаргою - не прийняте. Таким чином не вжиття заходів забезпечення скарги у даній справі може істотно ускладнити або взагалі унеможливити ефективний захист прав та інтересів ДТГО «ПЗЗ», так як існує ризик неповоротних наслідків у вигляді завдання збитків вказаному підприємству, шляхом списання коштів на користь стягувача.

Вивчивши матеріали заяви та скарги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Як вбачається з даної заяви про забезпечення скарги, заявник посилається на те, що виконавчий лист на підставі якого було відкрито виконавче провадження, видано за ухвалою суду, якою по суті переглянуто та скасовано ухвалу суду, відповідно до якої було визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Остаточного арбітражного суду у справі, де ДТГО «ПЗЗ» є боржником, при цьому зазначаючи, що наразі спір по суті не вирішено, так як стягувачем у справі подано апеляційну скаргу, яка по суті не розглянута.

Разом з тим, у відповідності до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Так, в обгрунтування вказаних обставин заявник не надав доказів, що ухвала Шевченківського районного суду від 27.04.2018 року, якою переглянуто за нововиявленими обставинами ухвалу суду від 17.09.2015 року є такою, що набрала законної сили, не є скасована або змінена, за наслідками розгляду апеляційної скарги, як це передбачено ст. 374 ЦПК України, а тому посилання заявника на те, що в даному випадку по суті даний спір можна вважати вирішеним, а стягнення за виконавчим листом відбувається фактично на підставі скасованої ухвали суду від 17.09.2015 року - не є доведеним, так як відсутнє відповідне процесуальне рішення апеляційної інстанції у справі, а отже, з урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав вважати, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року - набрала законної сили.

Крім того, варто зазначити, що згідно ст. 436 ЦПК України суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що суду не доведено, що в даному випадку не вжиття заходів забезпечення скарги утруднить захист заявником своїх порушених прав, а також те, що в матеріалах заяви відсутні докази, які б свідчили, що ухвала, на підставі якої скасовано надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду - набрала законної сили, у зв'язку з чим немає підстав для видачі виконавчого листа у даній справі та стягнення коштів з боржника, а тому існує необхідність у зупиненні стягнення за даним виконавчим документом, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви скаржника Державно територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про вжиття заходів забезпечення скарги.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про вжиття заходів забезпечення скарги - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула