РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач зазначає, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2000 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом 78. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один від одного. На теперішній час сім'я сторін фактично розпалася та примирення неможливе. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з початку 2018 року. Тому, позивачка просить суд розірвати вищезазначений шлюб.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте надав заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один від одного. На теперішній час сім'я сторін фактично розпалася. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з початку 2018 року. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідачці залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 серпня 2000 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом 78.

Відповідачці залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик