ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2018 року

м. Харків

справа № 641/4774/17-ц

провадження № 22ц/818/714/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач -Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конкорд-1»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року в складі судді Григор'єва Б.П.,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конкорд-1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником чотирьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 205,1 кв. м. житловою площею 107,4 кв. м., і є членом ОСББ «Конкорд-1», обов'язком якої є своєчасна і в повному обсязі сплата належних платежів.

Вказав, що ОСББ «Конкорд-1» є балансоутримувачем зазначеного будинку, виступає колективним замовником частини комунальних послуг, а також самостійно здійснює утримання та обслуговування будинку.

Зазначив, що відповідач систематично не сплачує за спожиті комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку і прибудинкової території, що призвело до накопичення боргів перед третіми особами, та ОСББ «Конкорд-1» неодноразово повідомляв відповідача про наявність заборгованості.

Вказав, що відповідно до пункту 2.3 договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСББ «Конкорд-1», житловий будинок обладнаний водопроводом, каналізацією, газопроводом, електроенергією.

Зазначив, що ОСББ «Конкорд-1» не є виробником комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а є лише їх споживачем; у нього відсутнє право щодо укладання договорів про надання зазначених послуг, оскільки він не надає та не виробляє їх, а є лише споживачем, який забезпечує подальше надання послуг усім мешканцям будинку.

Вказав, що у зв'язку з тим, що у всіх житлових приміщеннях (квартирах) відсутні засоби обліку постачання опалення, гарячої води та газу, витрати щодо оплати за природній газ, який надається для ОСББ «Конкорд-1» для опалення та підігріву води, розподілюється пропорційно між всіма мешканцями будинку.

Зазначив, що заборгованість за надання послуг щодо підігріву води та витрат на опалення підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 31 січня 2014 року по 31 березня 2017 року.

Просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за період несплати суми боргу за опалення та підігрів води у розмірі 36 010,55 грн., 3 % річних в розмірі 3314, 94 грн., інфляційні збитки у розмірі 34 717,66 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року, у якій ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 березня 2018 року виправлено описку, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року позов ОСББ «Конкорд-1» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Конкорд-1» заборгованість за опалення та підігрів води в період з 31 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, суму заборгованості 58 463,89 грн. (з яких: 28 736,67 грн. - заборгованість по сплаті; 3% річних - 2 376,03 грн.; інфляційні втрати - 27 350,92 грн.) та судові витрати у сумі 1264,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Конкорд-1» заборгованість за опалення та підігрів води в період з 31 січня 2017 року по 31 березня 2017 року, суму заборгованості 7514,85 грн. (з яких: 7273,88 грн. - заборгованість по сплаті; 3% річних - 35,87 грн.; інфляційні втрати - 205,10 грн.); та судові витрати у сумі 336,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, стягнути з позивача судовий збір на користь представника відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не врахував, що копії актів, наданих представниками позивача, не підписані жодною стороною, а два з них, які підписані головою ОСББ, не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів; що деякі з актів викликають сумнів у їх достовірності, оскільки голова ОСББ під час розгляду іншої справи надав пояснення щодо того, що бухгалтером ОСББ «Конкорд-1» фінансові та інші бухгалтерські документи згідно акту прийому-передачі не передавались, а була передана лише флешка з інформацією про оборотно-сальдову відомість руху грошових коштів за 2014-2016 роки, але вказана інформація в більшості випадків не знайшла свого документального підтвердження про факти оплати власником квартири АДРЕСА_1 за отримані житлово-комунальні послуги; отже, є підстави вважати, що інформація, надана до суду в електронному вигляді, яка не підтверджується оригіналами первинних фінансових документів, є недійсною; що жодним нормативно-правовим актом не передбачено узгодження тарифів на електроопалювальні установки, окрім, заміни приладу обліку з зонним (диференційованим день ніч) тарифом; що законодавством не передбачено жодних штрафних санкцій за перевищення договірних величин споживання за потужністю; що не надано обґрунтування необхідності звернень до Акціонерної компанії «Харківобленерго» з приводу застосування тарифу та обладнання електроопалювальними установками; що будинок АДРЕСА_1 має автономну дахову котельню та не підключений до централізованого опалення, а квартира відповідачів має індивідуальне опалення; що необхідності погодження проекту обладнання індивідуальної системи опалення, кондиціонування та вентиляції квартири з Акціонерною компанією «Харківобленерго» немає; що представник власника квартири АДРЕСА_1 звертався до голови ОСББ «Конкорд-1» щодо створення комісії для обстеження квартири на предмет встановлення індивідуального опалення, проте відповіді не отримав.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Кругової С.С. від 25 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

12 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ Бурлака І.В. розподілено цивільну справу № 641/4774/17-ц (22ц/818/714/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року в складі судді Григор'єва Б.П. по справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конкорд-1» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року у складі колегії суддів Бурлака І.В., Кіся П.В., Яцини В.Б. призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що оскільки відповідачі користувались опаленням, яке надавало ОСББ «Конкорд-1», нараховані суми за використані послуги не сплачували, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конкорд-1» зареєстровано як юридична особа 17 червня 2009 року.

Відповідно до пункту 1.4. Статуту ОСББ, об'єднання створене виключно для управління, утримання, обслуговування, ремонту та реконструкції житлового будинку та споруд та утримання прибудинкової території.

Відповідно до пункту 1.5. Статуту ОСББ, об'єднання є юридичною особою з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, рахунки у банківських установах, печатку з власним найменуванням та інші необхідні реквізити.

Згідно з пунктом 1.6. Статуту ОСББ, об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами.

Відповідно до пункту 1.8. Статуту ОСББ, об'єднання відповідає за свої зобов'язання коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Як вказано у пункті 2.1 Статуту, ОСББ «Конкорд-1» створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та метою його створення є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

З договору №2079/14-ТЕ-32 від 27 грудня 2013 року вбачається,що Публічне акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» зобов'язується передати у власність покупцю ОСББ «Конкорд-1» у 2014 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до договору №3482/15-ТЕ-32 від 31 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» зобов'язується передати у власність покупцю ОСББ «Конкорд-1» у 2015 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Згідно договору №2015/ТП-ПР-1 10963 від 01 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» постачає природний газ ОСББ «Конкорд-1» в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Виконання зобов'язань за цими договорами підтверджується актами приймання-передачі природного газу за 2014-2015 роки.

Матеріали справи свідчать про те, що Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» транспортувало природний газ замовнику ОСББ «Конкорд-1» протягом 2014 року, (додаткові угоди від 31 грудня 2013 року до договору №2013/Т-ПР-10963 від 20 грудня 2012 року).

Згідно договору №2257/16 -ТЕ-32 від 21 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» зобов'язується передати у власність споживачу ОСББ «Конкорд-1» у 2016 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №10963 від 30 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» зобов'язується надати ОСББ «Конкорд-1» послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги.

Між Публічним акціонерним товариством «Харківміськгаз» та ОСББ «Конкорд-1» укладено договір розподілу природного газу згідно заяви-приєднання від 01 січня 2016 року №094210СОFIAT016, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» протягом 2016 року надавало послуги з розподілу природного газу, а ОСББ «Конкорд-1» безперервно його отримувало, що підтверджується технічними актами з розподілу природного газу.

З договору №2391/1617-ТЕ-32 постачання природного газу від 12 вересня 2016 року та додаткових угод до нього вбачається, що Публічне акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» зобов'язується поставити споживачу ОСББ «Конкорд-1» у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити цей газ на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Як вбачається з матеріалів справи ОСББ «Конкорд-1» здійснювало оплату наданих послуг Публічного акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України».

Згідно договорів №2612/1617-КП-32 від 25 липня 2017 року, №1263/1718-ТЕ-32, №1264/1718-КП-32 від 28 вересня 2017 року, Публічне акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» зобов'язується поставити споживачу ОСББ «Конкорд-1» у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити цей газ на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями, та для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно договору №15 про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01 серпня 2015 року ОСББ «Конкорд-1» доручає Виробничому кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» надавати послуги з обслуговування будинку та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1, а виконавець бере на себе зобов'язання його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.

З пункту 4.7 цього договору вбачається, що теплопостачання житлового будинку здійснюється шляхом вироблення теплової енергії котельною, розташованою на житловому будинку. Оплата за тепло здійснюється на розрахункові рахунки ОСББ. Нарахування за тепло здійснюється, виходячи з обсягу спожитого газу по діючим тарифам НАК «Нафтогаз України» з урахуванням витрат на електропостачання роботи насосів.

Звідповіді Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» від 01 серпня 2017 року №14/з-23/18 вбачається, що підприємство не обслуговує житловий будинок по АДРЕСА_1, взаєморозрахунки у підприємства з мешканцями будинку відсутні.

Із листа Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 8/9-2325-17 від 07 серпня 2017 року вбачається, що система опалення належить мешканцям на праві спільної сумісної власності, якщо вона обслуговує більше однієї квартири. Невмотивоване змінення системи опалення порушує права інших співвласників. Роботи з відключення від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконуються монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю особи представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника квартири. По закінченні робіт складається акт про відключення від мереж централізованого опалення, після затвердження якого на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» питання відключення від мереж централізованого опалення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, які мають сприяти оптимальному розвитку систем теплопостачання на відповідній території. Самовільне відключення від централізованого опалення і встановлення індивідуального не позбавляє власника квартири (споживача) від оплати заборгованості за централізоване опалення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 24 січня 2018 року №111557263, власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 205,1 кв. м. житловою площею 107,4 кв. м., є ОСОБА_2 на підставі договору дарування серія та номер: 50, посвідченого 27 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кєсян К.С.

Попереднім власником квартири на підставі свідоцтва про право власності від 19 червня 2008 року, виданого Виконавчим комітетом Дзержинської районної в м. Харкові ради V скликання, була ОСОБА_1

ОСОБА_1 як власник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, включена до списку членів ОСББ «Конкорд-1».

05 листопада 2015 року та 18 грудня 2015 року головою ВК «ЖЕК «Новобуд» ОСОБА_1 направлені листи щодо укладення договору на надання послуг з обслуговування нерухомого майна.

03 березня 2017 року на адресу ОСОБА_1 від голови правління ОСББ «Конкорд-1» направлено повідомлення від 23 лютого 2017 року про необхідність погашення заборгованості у розмірі 34 185,43 грн. за послуги з опалення, а також направлялись повідомлення про проведення взаємних фінансових розрахунків від 23 лютого 2017 року, 10 листопада 2015 року та 16 листопада 2015 року.

З копії листа ОСОБА_5 від 14 липня 2017 року, адресованого голові правління ОСББ «Конкорд-1», вбачається, що мешканці квартири АДРЕСА_1 неодноразово повідомляли ОСББ листами від 03 квітня 2017 року, 17 жовтня 2016 року, 13 липня 2016 року, що в квартирі АДРЕСА_1 встановлено автономне опалення та квартира не споживає тепло, яке виробляється даховою котельнею. Копії зазначених листів у матеріалах справи відсутні.

Крім того, представником позивача надано робочий проект обладнання індивідуальної системи опалення, кондиціонування та вентиляції квартири АДРЕСА_1, розроблений в 2007 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Тавек» на замовлення ОСОБА_1

У листі Акціонерної компанії «Харківобленерго» № 05-21/4596 від 02 серпня 2017 року зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 14 квітня 2008 року. Величина потужності, яка зазначена у договорі, становить 3 кВт. Для зазначеного споживача застосовуються тарифи за спожиту електричну енергію відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 лютого 2015 року № 220, встановлені населенню. Зазначений споживач на адресу компанії з приводу застосування тарифу, встановленого населенню, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками не звертався. Також, на адресу компанії не надходили будь-які документи, що свідчать про обладнання у встановленому порядку електроопалювальними установками квартири, щодо якої надійшов запит.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) ОСОБА_1 надані послуги з підігріву води та опалення, а саме: акт № ОУ-0000481 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 січня 2014 року на суму 802,00 грн.; акт № ОУ-0000482 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2014 року на суму 802,00 грн.; акт № ОУ-0000483 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 березня 2014 року на суму 802,00 грн.; акт № ОУ-0000484 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 квітня 2014 року на суму 118,00 грн.; акт № ОУ-0000485 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 травня 2014 року на суму 42,00 грн.; акт № ОУ-0000486 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2014 року на суму 42,00 грн.; акт № ОУ-0000487 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2014 року на суму 42,00 грн.; акт № ОУ-0000488 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2014 року на суму 42,00 грн.; акт № ОУ-0000489 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 вересня 2014 року на суму 42,00 грн.; акт № ОУ-0000490 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2014 року на суму 422,00 грн.; акт № ОУ-0000491 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 листопада 2014 року на суму 816,00 грн.; акт № ОУ-0000492 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 грудня 2014 року на суму 816,00 грн.; акт № ОУ-0000372 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 січня 2015 року на суму 816,00 грн.; акт № ОУ-0000373 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2015 року на суму 816,00 грн.; акт № ОУ-0000374 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 березня 2015 року на суму 816,00 грн.; акт № ОУ-0000375 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 квітня 2015 року на суму 816,00 грн.;акт № ОУ-0000376 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 травня 2015 року на суму 144,00 грн.; акт № ОУ-0000377 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2015 року на суму 144,00 грн.;акт № ОУ-0000378 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2015 року на суму 144,00 грн.; акт № К-00000035 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 серпня 2015 року на суму 153,50 грн.; акт № К-00000072 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 вересня 2015 року на суму 162,78 грн.; акт № К-00000110 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2015 року на суму 150,27 грн.; акт № К-00000148 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2015 року на суму 519,74 грн.; акт № К-00000178 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 листопада 2015 року на суму 151,90 грн.; акт № К-00000215 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 30 листопада 2015 року на суму 1099,45 грн.; акт № К-00000284 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 грудня 2015 року на суму 1399,30 грн.; акт № К-00000249 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 грудня 2015 року на суму 151,53 грн.; акт № К-00000064 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 січня 2016 року на суму 2078,96 грн.; акт № К-00000029 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 січня 2016 року на суму 151,53 грн.; акт № К-00000131 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 29 лютого 2016 року на суму 1119,44 грн.; акт № К-00000096 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 29 лютого 2016 року на суму 151,530 грн.; акт № К-00000195 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 березня 2016 року на суму 989,51 грн.; акт № К-00000161 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 березня 2016 року на суму 151,53 грн.; акт № К-00000233 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 квітня 2016 року на суму 151,53 грн.; акт № К-00000267 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 квітня 2016 року на суму 199,90 грн.; акт № К-00000299 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 травня 2016 року на суму 312,37 грн.; акт № К-00000400 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2016 року на суму 199,90 грн.; акт № К-00000331 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2016 року на суму 512,27 грн.; акт № К-00000430 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2016 року на суму 512,27 грн.; акт № К-00000498 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2016 року на суму 199,90 грн.; акт № К-00000527 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 серпня 2016 року на суму 512,27 грн.; акт № К-00000595 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 серпня 2016 року на суму 199,90 грн.; акт № К-00000628 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 вересня 2016 року на суму 312,37 грн.; акт № К-00000696 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 вересня 2016 року на суму 999,50 грн.; акт № К-00000723 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2016 року на суму 312,37 грн.; акт № К-00000796 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 жовтня 2016 року на суму 1627,19 грн.; акт № К-00000817 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 листопада 2016 року на суму 224,01 грн.; акт № К-00000889 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 30 листопада 2016 року на суму 3087,26 грн., акт № К-00000935 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 грудня 2016 року на суму 3844,68 грн.; акт № К-00000959 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 грудня 2016 року на суму 224,01 грн.; акт № К-00000036 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 січня 2017 року на суму 221,85 грн.; акт № К-00000037 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 січня 2017 року на суму 3976,61 грн.; акт № К-00000270 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 березня 2017 року на суму 2872,56 грн.; акт № К-00000256 здачі-прийняття робіт (надання послуг)від 31 березня 2017 року на суму 202,86 грн.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі, допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно статті 13Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до частин 2, 6 статті 19 цього Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

Відповідно до частини 1 статті 17 цього Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі, відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання внески і платежі, у тому числі, відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно статті 22 вказаного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та

прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Газо - та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

Об'єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Таким чином, відповідно до положень частини першої статті 17, статті 20, частин шостої, сьомої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об'єднання співвласників, зобов'язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об'єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також узгоджується із закріпленими в пункті 3 частини першої статті 96 Цивільного процесуального кодексу України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що будинок АДРЕСА_1 має автономну дахову котельню та не підключений до централізованого опалення, а квартира відповідачів має індивідуальне опалення; що необхідності погодження проекту обладнання індивідуальної системи опалення, кондиціонування та вентиляції квартири з Акціонерною компанією «Харківобленерго» немає; що представник власника квартири АДРЕСА_1 звертався до голови ОСББ «Конкорд-1» щодо створення комісії для обстеження квартири на предмет встановлення індивідуального опалення, проте, відповіді не отримав, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено узгодження тарифів на електроопалювальні установки, окрім заміни приладу обліку з зонним (диференційованим день ніч) тарифом; що законодавством не передбачено жодних штрафних санкцій за перевищення договірних величин споживання за потужністю; що не надано обґрунтування необхідності звернень до Акціонерної компанії «Харківобленерго» з приводу застосування тарифу та обладнання електроопалювальними установками, є необгрунтованими, виходяи з наступного.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

У відповідності до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Підпунктами 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 передбачено, що відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримано всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року ).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року ).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що теплопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Харкові здійснюється шляхом вироблення теплової енергії котельною, розташованою на житловому будинку.

З копії листа ОСОБА_5 від 14 липня 2017 року, адресованого голові правління ОСББ «Конкорд-1», вбачається, що мешканці квартири АДРЕСА_1 неодноразово повідомляли ОСББ листами від 03 квітня 2017 року, 17 жовтня 2016 року, 13 липня 2016 року, що в квартирі АДРЕСА_1 встановлено автономне опалення та квартира не споживає тепло, яке виробляється даховою котельнею. Проте, копій таких листів матеріали справ не містять, як і доказів того, що вони дійсно були направлені та отримані ОСББ.

Також, представником позивача наданий робочий проект обладнання індивідуальної системи опалення, кондиціонування та вентиляції квартири АДРЕСА_1, розроблений в 2007 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Тавек» на замовлення ОСОБА_1

Проте, зазначені документи не можна визнати належними доказами того факту, що квартира відповідачів обладнана системою індивідуального опалення та відключена від будинкової системи опалення.

Крім вказаного проекту не надано жодного доказу на підтвердження встановлення в квартирі автономного опалення. З відповіді Акціонерної компанії «Харківобленерго» № 05-21/4596 від 02 серпня 2017 року вбачається, що на адресу компанії не надходили будь-які документи, що свідчать про обладнання у встановленому порядку електроопалювальними установками квартири АДРЕСА_1.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачам надано у встановленому законодавством порядку дозвіл на влаштування в квартирі системи індивідуального опалення, а самочинне влаштування такого опалення не є підтвердженням факту припинення надання чи ненадання послуг з опалення та підставою для звільнення від оплати цих послуг.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що копії актів, наданих представниками позивача, не підписані жодною стороною, а два з них, які підписані головою ОСББ, не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів; що деякі з актів викликають сумнів у їх достовірності, є безпідставними, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Цивільний кодекс України, а саме глава 63, яка присвячена договору про надання послуг, не вимагає обов'язкового оформлення акта на підтвердження надання послуг.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем.

З копій актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається, що в них міститься інформація щодо кількості наданої послуги та визначення її вартості, і вони є розрахунком за кожен місяць, в якому надавалась послуга. Відповідачі заперечували щодо форми актів, однак не надали доказів, що послуги їм не надавались, або надавались неналежним чином.

Посилання апеляційної скарги на пояснення голови ОСББ під час розгляду іншої справи щодо того, що бухгалтером ОСББ «Конкорд-1» фінансові та інші бухгалтерські документи згідно акту прийому-передачі не передавались, а була передана лише флешка з інформацією про оборотно-сальдову відомість руху грошових коштів за 2014-2016 роки, але вказана інформація в більшості випадків не знайшла свого документального підтвердження про факти оплати власником квартири АДРЕСА_1 за отримані житлово-комунальні послуги; отже, є підстави вважати, що інформація, надана до суду в електронному вигляді, яка не підтверджується оригіналами первинних фінансових документів, є недійсною, є безпідставними, оскільки зазначені пояснення були надані під час розгляду іншої справи та не мають відношення до справи, що розглядається. Крім того, з цих пояснень вбачається, що попереднім головою ОСББ «Конкорд-1» була саме ОСОБА_1, і вона ж не передала новообраному голові правління жодного фінансового документу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування або зміни суду першої інстанції немає.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо стягнення судових витрат не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді П.В.Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.