1Справа № 335/5434/18 2/335/1660/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 жовтня 2008 року у розмірі 14 834 грн. 53 коп.

Ухвалою судді від 21 травня 2018 року, позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» було залишено без руху, а позивачу запропоновано в строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду усунути недоліки, визначені в ухвалі.

04 червня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» отримав вищезазначену ухвалу суду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах цивільної справи, а отже, недоліки позовної заяви повинні бути усунуті у строк до 14 червня 2018 року включно.

Однак, протягом встановленого судом строку ПАТ КБ «Приватбанк» не виконав вимоги ухвали та не усунула недоліки позову. Будь-яких документів або відомостей щодо виникнення труднощів під час усунення недоліків позовної заяви позивач не надала.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява містить не усунуті позивачем недоліки, які не дають можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі та розгляд позову по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист і не позбавляє особу, заяву якої повертається, після усунення умов, що були підставою для повернення позову, звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 повернути позивачу.

Розяснити Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 банк «Приватбанк»,що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області у порядку, встановленому ЦПК України, протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05 липня 2018 року.

Суддя: В.О. Макаров