Cправа № 563/1545/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями № 50 в с.Бриків Корецького району Рівненської області, вул. Садова. В цьому будинку також зареєстрований її син - ОСОБА_3, який не проживає за вказаною адресою понад 15 (п'янадцять) років, оскільки виїхав до Російської Федерації. Відповідач не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою. Наявність його реєстрації у вказаному житлі порушує її право власності на квартиру, так як вона змушена сплачувати частину комунальних послуг з розрахунку від кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, а також перешкоджає їй у користуванні її власністю, оскільки у неї виникають ускладнення з розпорядженням майном.

В судове засідання позивач не з'явилась, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала та просила задоволити її в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов визнає повністю.

Суд має можливість ухвалити рішення в підготовчому засіданні, при умові визнання позову відповідачем, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що право власності позивача на житловий будинок №50 по вул. Садова в с.Бриків Корецького району Рівненської області підтверджується випискою з погосподарської книги с.Бриків Корецького району Рівненської області, виданої Бриківською сільською радою Корецького району Рівненської області; свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріуом Корецької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 20 вересня 2018 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №138455989 від 20 вересня 2018 року.

В довідці Бриківської сільської ради Корецького району Рівненської області зазначено, що за адресою: Рівненська область, Корецький район, с.Бриків, вул.Садова, 50 зареєстровані: ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_1 роман Валерійович, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає у вказаному житловому будинку понад 15 (п'янадцять) років. Вказані в довідці відомості підтверджені двома свідками: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно із ст.ст.383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб будь- яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнав позов, за вказаною адресою не проживає, з даного житла добровільно вибув в інше житло, то суд вважає, що вони вважається таким, що втратив право користування ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 50 по вул.Садова в с.Бриків Корецького району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя Є.В. Кулик