Провадження № 2/229/662/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С. О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю органу опіки та піклування Дружківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та у його вихованні.

В позовній заяві, яка надійшла до суду 04 червня 2018 року, позивачі вказали, що їх син ОСОБА_7 проживав з відповідачкою ОСОБА_4, вони мають спільного сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після того, як син припинив з ОСОБА_9 до березня 2018 року вона надавала їм можливість спілкуватися з онуком. Але з березня 2018 року все змінилося, ОСОБА_4 перестала надавати їм таку можливість, почала чинити перешкоди у їх спілкуванні з онуком. 18 квітня 2018 року позивачі письмово звернулися до неї з проханням не чинити їм перешкоди у спілкуванні з онуком, але відповіді не отримали. Телефоном вона повідомила, що листи отримала, але зустрічатися з дитиною їм не дасть. Позивачі просять усунути перешкоди у їх спілкуванні з онуком ОСОБА_8, визначити місце і час їхнього спілкування з дитиною в один із вихідних днів тижня (суботу або неділю) з 10:00 до 18:оо години за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса, 79-8.

06 липня 2018 року провадження у справі було відкрито.

26 липня 2018 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив на позов. У відзиві вказала, що окрім вищевказаних листів, які їй були направлені позивачами, жодних інших дій з боку позивачів, направлених на налагодження спілкування з онуком, не надходило. Вони не виявляли бажання відвідати дитину за місцем мешкання чи поспілкуватися з дитиною телефоном. Позивачі не бажають спілкуватися з нею особисто задля налагодження стосунків. Вона не заперечує право позивачів на спілкування з онуками. Але з огляду на його вік просить встановити порядок та спосіб спілкування позивачів із дитиною шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною в будь-які два вихідних дня протягом місяця з 15:00 до 18:00 години, та один день на тиждень в робочі дні кожного тижня з 17:00 до 19:00 години щотижня в м. Дружківка. Визначити місце зустрічей за місцем проживання дитини або у місцях загального дозвілля у м. Дружківці в присутності матері дитини, а за згодою матері дитини - без присутності матері, за умови обовязкового попереднього погодження із матірю дитини днів зустрічей. Визначити, що зустрічі мають відбуватися з врахуванням бажання дитини до зустрічей та за умови задовільного стану здоровя дитини, обовязкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги. Пояснили, що з квітня 2018 року вони позбавлені можливості спілкуватися з онуком ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_4 відмовилась давати їм дитину. Раніше ніяких проблем з цим не виникало, відповідачка давала дитину їм на кілька днів. У звязку з цим вони були вимушені звернутися до органу опіки та піклування Дружківської міської ради, але питання їх питання цим органом не вирішується. Їх син ОСОБА_7 спілкується зі своїм сином, він приводить його до них додому, але на нетривалий період, з ночівлею онук не залишається. Часу на спілкування з ним їм відводиться дуже мало, самостійно його взяти до себе вони не можуть. З варіантом, запропонованим відповідачкою, вони не згодні, оскільки позивач ОСОБА_2 працює позмінно і в робочі дні тижня не зможе бачитися з дитиною. Щодо вихідних днів, то запропоновані часи спілкування з дитиною дуже обмежені. Раніше онук перебував у них вдома часто, залишався на ночівлю на декілька днів. Вони і раніше, і зараз допомагають ОСОБА_4 матеріально, також купують їжу, солодощі, одяг онуку. Просять їх позов задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просив їх задовольнити. Пояснив, що позбавляє позивачів їх законного права на спілкування з онуком безпідставно.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що жодних перешкод у спілкуванні позивачів з онуком вона не чинила. Окрім направлення листів вони жодних спроб узгодити графік спілкування з дитиною не приймали. Вона не заперечує, що раніше залишала сина у позивачів з ночівлею, що в них з дитиною гарні стосунки, погоджується, що в майбутньому може бути потреба в їх допомозі по догляду за онуком, коли він буде ходити в дитячий садок та школу. Але вважає, що зустрічі позивачів з онуком повинні відбуватися в її присутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримала позицію ОСОБА_4 Наголосила, що позивачі зі свого боку не вчиняли активних дій в пошуку зустрічей з онуком.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабою відповідачки, живе разом з нею та правнуком ОСОБА_8. Вказала, що після припинення спільного проживання її онуки ОСОБА_4 та сина позивачів ОСОБА_7 позивач не приходили до них додому з метою зустрітися з онуком. Батько дитини ОСОБА_7 приходить до дитини чи не кожного дня, спілкується з ним, гуляє, матеріально допомагає. В 2017 році він брав сина до себе на тривалий час.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він проживав з відповідачкою і є батьком ОСОБА_8. Після припинення сумісного життя дитина залишилася проживати з матірю, а він постійно спілкується з сином. Але давати дитину його батькам ОСОБА_4 відмовляється, хоча раніше з цим не було жодних проблем.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №331143 від 28 лютого 1995 року ОСОБА_7 є сином позивачів (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №751927 від 22 вересня 2017 року ОСОБА_7 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Його матірю є відповідачка ОСОБА_4 (а.с.16).

Тобто, малолітня дитина ОСОБА_8 є онуком позивачів.

Згідно із статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. ОСОБА_11 такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Суд встановив, що мати неповнолітньої дитини ОСОБА_8 відповідачка ОСОБА_4 з квітня 2018 року чинила перешкоди у спілкуванні позивачів з онуком. Це підтверджується листами, які позивачі направляли на адресу ОСОБА_4, їх зверненням до органу опіки та піклування Дружківської міської ради, поясненнями свідка ОСОБА_11

Таким чином, права позивачів, передбачені ст. 257 СК України, були порушені відповідачкою ОСОБА_4 і підлягають судовому захисту.

На виконання вимог ст. 19 СК України орган опіки та піклування Дружківської міської ради надав суду висновок щодо участі позивачів у спілкуванні та вихованні онука ОСОБА_8. Згідно з висновком орган вважає доцільним визначити спосіб такої участі таким чином: один день на тиждень в робочі дні, перша та третя субота чи неділя місяця за попередньою домовленістю з ОСОБА_4

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 пояснила, що години побачення з дитиною сторони можуть погодити за спільною домовленістю.

Визначаючи способи участі позивачів у вихованні онука, місце та час спілкування, суд бере до уваги вік дитини, те, що між дитиною та позивачами налагоджені стосунки, він неодноразово залишався у них з ночівлею, восени 2017 року проживав з ними тривалий час, той факт, що позивачі мають у власності житло, в якому зареєстровані та проживають. Також суд бере до уваги, що рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради №205 від 16 травня 2018 року батьку дитини ОСОБА_7 був визначений спосіб участі у вихованні сина і встановлений такий порядок їх зустрічей: будь-які три дні на тиждень за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_4 Також суд бере до уваги той факт, що неповнолітній ОСОБА_8 проживає разом зі своєю бабою та прабабою по лінії матері в одній кімнаті, тобто для їх спілкування не потребується докладання додаткових зусиль і вони зі свого боку не позбавлені такої можливості.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити спосіб спілкування позивачів з дитиною таким чином: в один із вихідних днів кожного тижня (суботу або неділю) з 10:00 до 18:00 години за місцем проживання дитини, або у місцях загального дозвілля, або за місцем проживання позивачів за попередньою домовленістю з ОСОБА_4

Суд вважає, що такий порядок є достатнім для задоволення потреби дитини у спілкуванні з бабою та дідом та іншими членами, що сприятиме зміцненню родинних звязків.

Суд вважає, що присутність матері дитини при зустрічах з бабою та дідом не є обовязковою, оскільки як пояснювали і позивачі, і відповідачки, і свідки дитина знає бабу та діда, між ними існує зв'язок. Також суд вважає недоречним врахувати бажання дитини до зустрічей, оскільки в силу свого малолітнього віку дитина ще не може достатньо обґрунтовувати свої бажання, які в даному віці є досить мінливими. Щодо стану здоровя дитини, обовязкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку, то ці питання можуть бути обговорені сторонами при попередній домовленості в кожному окремому випадку.

Керуючись ст. ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та у його вихованні задовольнити частково.

Усунити перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ОСОБА_2 права спілкування з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у його вихованні, визначивши час та місце їх спілкування з дитиною: в один із вихідних днів кожного тижня (суботу або неділю) з 10:00 до 18:00 години за місцем проживання дитини, або у місцях загального дозвілля, або за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з ОСОБА_4.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна