Справа № 646/7303/18
Провадження №2-н/646/979/2018
С У Д О В И Й Н А К А З
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
20.12.18року м. Харків
Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Єжов В.А., розглянувши заяву акціонерної компанії «Харківобленерго» в особі Південне районне відділення енергопостачання до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Заявник мотивує свої вимоги тим, що стягувачем надавались боржнику послуги електроенергії. Однак, боржник на протязі тривалого часу не виконує свої обов'язки по сплаті за надані послуги, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка становить 6453 грн. 04 коп. та залишається не погашена.
Згідно ст. ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст. 66-68, 162 ЖК України, п. п. 7, 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 та ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, власники квартири та повнолітні особи, які з ними проживають, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача витрати по сплаті судового збору в розмірі 176,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 167, 168 ЦПК України, ст. 526 ЦК України,
Суддя повідомляє про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя - В.А. Єжов
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 ЦПК України в (редакції станом на 15.12.2017 р.) боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України в (редакції станом на 15.12.2017) у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 172 ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017) у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ набрав чинності «____» _______________ 20____ року.
Строк пред'явлення судового наказу з дня набрання ним законної сили - до «____» ____________ 20__ року.
Судовий наказ виданий ________________________20 ___ року.
Суддя - В.А. Єжов