УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Житомирського району про встановлення факту належності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0836 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.08.2009 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; встановити факт, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який побудований на земельній ділянці площею 0,0836 га, кадастровий номер НОМЕР_1, знаходиться за адресою; АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 178,6 кв.м., житловою площею 72,9 кв.м. (позначений на плані під літ. «А»), літню. Кухню, площею 48,1 кв.м. (позначений на плані під літ. «Б»), альтанку, площею 15,8 кв.м. (позначений на плані під літ. «В») та огорожу «1-3», які побудовані на земельній ділянці площею 0,0836 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою; АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання відкриття провадження по справі, суддею встановлено наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою (виключна підсудність).

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів позовної заяви, а саме: будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку, повідомлення про початок виконання будівельних робіт та технічного паспорту на будинок, вбачається, що позов виник з приводу нерухомого майна, а саме житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, тобто не на території Богунського району м. Житомира.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил виключної підсудності є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, з метою дотримання правил підсудності, суддя вважає за доцільне направити матеріали позовної заяви за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Житомирського району про встановлення факту належності та визнання права власності, передати за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Полонець