Справа № 138/3403/18
Провадження №:2/138/1159/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2018 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Коняги В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з Договором купівлі-продажу від 20.08.1974 ОСОБА_4 на праві власності належить 1/2 частина будинку з відповідною часткою службових будівель, що розташований по вул. Демяна Бідного (Параскеївській), 97 у м. Могилеві-Подільському Вінницької області. 02.07.1996 ОСОБА_4 померла і згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після неї фактичним шляхом прийняли її чоловік ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_2. 08.06.2001 ОСОБА_5 також помер, і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР відповідач прийняла після його смерті спадщину. Належним чином спадкові права відповідач не оформила. 12.08.2001 відповідач як власник 1/2 частини будинку по вул. Параскеївській, 97 у м. Могилеві-Подільському Вінницької області та позивач уклали письмовий договір купівлі-продажу даного нерухомого майна, який не був нотаріально засвідченим. Відповідно до даного договору позивач з серпня 2001 року фактично проживає у вказаному домоволодінні та користується ним як власник. Відповідач виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, до будинку не навідувалася та своїх прав на нього не предявляла. Позивач впевнений, що правомірно володіє даною частиною будинку і відкрито та безперервно протягом 16 років у ньому проживає, оскільки виготовив технічний паспорт на будівлю, провів газо- та водопостачання, водовідведення, здійснив капітальний ремонт та сплачує комунальні платежі. За таких підстав відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вулиці Параскеївській, 97 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, загальною площею 50,9 кв.м, яка складається з житлового будинку літ. «А», тамбура літ. «а», ганку літ. «а1», житлової прибудови літ. «А1», веранди літ. «а3», погребу літ. «Б», сараю літ. «Б1», житлового будинку літ. «В», підвалу літ. «В1», ганку літ. «в», гаражу літ. «Г», житлового будинку літ. «Д», підвалу літ. «Д1», веранди літ. «д», ганку літ. «д1», відмостки І.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області суду від 06.12.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі - для подання пояснення щодо позову та витребувані докази.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_6, належним чином повідомлені, в судове засідання не зявились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення та просила справу розглянути без її участі.

Третя особа ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 20.08.1974, посвідченого нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованого у реєстрі за № 5103, ОСОБА_4 на праві власності належить 1/2 частина будинку з відповідною часткою службових будівель, що розташований по вул. Демяна Бідного, 97 у м. Могилеві-Подільському Вінницької області (а.с. 18-19). Вказане також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 147482353 від 29.11.2018 (а.с. 26).

Відповідно до рішення 6 сесії 22 скликання від 08.12.1995 та нумерації, проведеної в 1997 році згідно з рішенням Могилів-Подільської міської ради № 382 від 25.12.1997 «Про затвердження переліку вулиць міста з новою нумерацією домоволодінь», назва вулиці Демяна Бідного змінилась на вулицю Параскеївську. Також за рахунок демонтажу опалювальних приладів змінилась житлова площа належного ОСОБА_4 нерухомого майна з 40,86 кв.м на 41,7 кв.м. Крім цього, на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані житловий будинок літ. «В», гараж літ. «Г» та житловий будинок літ. «Д», які не є самочинним будівництвом. Власником іншої 1/2 частини даного нерухомого майна є ОСОБА_8. Вказане підтверджується листом комунального підприємства Могилів-Подільського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 10.04.2017 за № 318 (а.с. 7).

Відповідно до копії актового запису про смерть № 216 ОСОБА_8 померла 21.06.2005. Спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12.12.2018.

Згідно з копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 315609 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_9 та ОСОБА_10 04.06.1983 зареєстрували шлюб і дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 (а.с. 17).

Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії І-АМ № 323613 ОСОБА_4 померла 02.07.1996 (а.с. 12).

08.06.2001 ОСОБА_5 також помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-АМ № 323614 (а.с. 14).

Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлює, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Частина 1 ст. 529 ЦК УРСР визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, зокрема, діти та чоловік померлої.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до даної норми закону відповідач та її батько ОСОБА_5 прийняли спадщину після померлої ОСОБА_4 фактичним шляхом, а в подальшому відповідач прийняла спадщину й після смерті батька також відповідно до вказаної норми чинного на той час законодавства.

Вказане також підтверджується довідкою голови квартального комітету № 1 «Міська лікарня» м. Могилева-Подільського від 04.12.2017 та довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 364 від 22.11.2017 (а.с. 13).

Інші особи спадщину після ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не приймали та на неї не претендують, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру про відсутність спадкових справи на майно померлих.

Аналізуючи вказані документи, суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вулиці Параскеївській, 97 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області.

12.08.2001 ОСОБА_2 як власник вказаного нерухомого майна та ОСОБА_1 уклали письмовий договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вулиці Параскеївській, 97 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області (а.с. 20). Однак в порушення ч. 1 ст. 567 ЦК України даний договір не був нотаріально посвідчений, а тому з урахуванням ч. 3 ст. 640 ЦК України не є укладеним.

Разом з тим, виконуючи умови договору, позивач з серпня 2001 року почав проживати у даному будинку, де проживає і на даний час. Вказане підтверджується довідкою голови квартального комітету № 1 «Міська лікарня» м. Могилева-Подільського від 16.11.2018 № 287 (а.с. 11).

Факт того, що позивач більше 10 років відкрито володіє зазначеним будинком і використовує його для проживання, підтверджується також технічним паспортом на дане домоволодіння, розробленим на замовлення позивача (а.с. 8-10) та копіями квитанцій про оплату комунальних платежів, здійснених позивачем, про що свідчить наявність даних квитанцій саме у нього (а.с. 24-25), а також копією розрахункової книжки по оплаті за вивіз твердих побутових відходів за адресою вул. Параскеївська, 97, виданої на імя позивача (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з п. 8 Перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року.

Коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Враховуючи положення ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуте на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння). Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК України).

Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 (справа № 357/1902/16-ц).

Таким чином, суд встановив, що власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вулиці Параскеївській, 97 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області є ОСОБА_2, а позивач добросовісно заволодів вказаним вище чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном понад 10 років, що, з урахуванням визнання відповідачем позову, дає йому право на визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 797,60 грн., що підтверджується квитанцією № 95423 від 29.11.2018 (а.с. 1).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 398,8 грн., сплаченого ним при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР, ст.ст. 344 ч. 1, 567 ч. 1, 640 ч. 3, п. 8 Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 142 ч. 1, 206 ч. 4, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вулиці Параскеївській, 97 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, загальною площею 50,9 кв.м, яка складається з житлового будинку літ. «А», тамбура літ. «а», ганку літ. «а1», житлової прибудови літ. «А1», веранди літ. «а3», погребу літ. «Б», сараю літ. «Б1», житлового будинку літ. «В», підвалу літ. «В1», ганку літ. «в», гаражу літ. «Г», житлового будинку літ. «Д», підвалу літ. «Д1», веранди літ. «д», ганку літ. «д1», відмостки І.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з державного бюджету України 50 відсотків судового збору у сумі 398 (триста девяносто вісім) гривень 80 копійок, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № № 95423 від 29.11.2018, отримувач УК у Могилів-Подільському районі та м. Могилеві-Подільському, банк отримувача Казначейство України, п/р отримувача 2009, код отримувача 38031302, МФО отримувача 899998, призначення платежу судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_6, місце перебування: вул. Київська, 31/1, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Суддя: Т.Ю. Лисенко