У Х В А Л А

28 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 572/3230/15-ц

провадження №61-44643ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», ОСОБА_6, про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування акта державного виконавця та протоколу державного підприємства «Інформаційний центр»,

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Апеляційним судом Рівненської області постановлено ухвалу 15 березня 2017 року. Останній день строку на касаційне оскарження судового рішення припадав на 04 квітня 2017 року, а касаційну скаргу подано 20 вересня 2018 року. Справу розглянуто за апеляційною скаргою ОСОБА_1.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 16 червня 2017 року первісну касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 29 серпня 2017 року зазначену скаргу повернуто у зв'язку з не усуненням її недоліків. Посилаючись на те, що ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 16 червня 2017 року та від 29 серпня 2017 року вони не отримували і про їх існування дізнались з Єдиного державного реєстру судових рішень, просив суд поновити пропущений строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК Українинезалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2017 року первісну касаційну скаргу ОСОБА_1, подану у червні 2017 року,залишено без руху, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 29 серпня 2017 року зазначену скаргу повернуто у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Повторно касаційну скаргу подано лише 20 вересня 2018 року, тобто через 1,5 років після закінчення строку на касаційне оскарження та майже через рік після її повернення, що свідчить про те, що заявник оскарживши у червні 2017 році судові рішення до вересня 2018 року не цікавився результатами її розгляду.

Враховуючи те, що поважних причин, що перешкоджали подати касаційну скаргу у межах строків, встановлених частиною першою статті 325 ЦПК України у редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV не зазначено, виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України представник заявника не вказав та не надав належних та допустимих доказів, які це підтверджують, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 390, частиною третьою статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», ОСОБА_6, про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування акта державного виконавця та протоколу державного підприємства «Інформаційний центр»відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник