Справа №: 343/1294/18
Провадження №: 2/0343/562/18
У Х В А Л А

про передачу справи іншому суду

13 липня 2018 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся 12.07.2018 р. до Долинського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування.

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, приходжу до наступного:

За правилом, встановленим статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність. Зокрема, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 Постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, а відповідно до ч. 2 зазначеної статті майнові права визнаються речовими правами.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, що укладений 12.09.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та скасувати запис № 164021 від 12.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_4, скасувати запис № 16402078 від 12.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на ? частку квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_4.

При цьому відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно предметом договору дарування, серія та номер:1365 від 12.09.2016р., є трьохкімнатна квартира, яка розташована за адресою : м.Івано-Франківськ вул. Марійки Підгірянки, 14/26.

Отже спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна (визнання правочину недійсним), на які поширюються правила виключної підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування - передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (76000, м. Івано-Франківськ вул. Грюнвальдська, 11) для розгляду по суті.

Копію ухвали про передачу справи іншому суду направити позивачу.

Ухвала про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш