Суддя Ізмайлов І. К.
Провадження № 2/644/12/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.

за участю секретаря Гребенюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/12169/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія Уніка", ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В лютому 2018 року уточнивши позов просила стягнути з ОСОБА_2 136330,75 грн. у відшкодування майнової шкоди та з ОСОБА_3 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 14 вересня 2013 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем НОМЕР_1, належним ОСОБА_4 рухаючись по автодорозі Харків-Охтирка 33 км., допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7

Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 04.06.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди їй як власнику автомобіля НОМЕР_2 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 105106,25 грн.

ОСОБА_2 як особа, що на відповідній правовій підставі, на підставі довіреності користувався автомобілем НОМЕР_1 і перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння передав керування ОСОБА_3 на думку позивачки і повинен відшкодувати спричинену майнову шкоду.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" то вона отримала відшкодування у сумі 49504,95 грн.

Різниця між розміром спричиненої шкоди та страховою виплатою склала 55601,30 грн. яка на думку позивачки є грошовим зобов'язанням відповідача ОСОБА_2

Відповідач добровільно не відшкодував шкоду в зв'язку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 55601,30 грн. у відшкодування шкоди, 3 % річних за час з 14 вересня 2013 року по 15 лютого 2017 року у сумі 7380,55 грн. та інфляційне збільшення на суму 72948,90 грн. з 01 жовтня 2013 року по 01 січня 2018 року, разом 136330,75 грн. також просила стягнути 400,00 грн. понесених нею витрат на проведення дослідження спеціалістом автотоварознавцем.

Після дорожньо-транспортної пригоди її життєвий уклад змінився, вказані події негативно вплинули на неї та її психологічний стан, погіршився стан її здоров'я, вона перебуває в пригніченому стані, втратила спокій, порушився сон.

Ушкодження належного їй майна спричинило душевні страждання, впродовж чотирьох років позбавлена можливості користуватися автомобілем в зв'язку з чим і просила стягнути з ОСОБА_3 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, у судове засідання не з'явилась, її представник адвокат ОСОБА_8 подала суду заяву по розгляд справи за її відсутністю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки до суду не повідомив. В березні 2015 року надав заперечення проти позову в яких зазначив, що не є власником автомобіля ВАЗ-2109, не вважає себе винним. Вказав що 13.09.2013 року о 04 години 30 хвилин був затриманий в зв'язку з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і з того часу автомобіль було передано ОСОБА_9, ОСОБА_3 автомобіль не передавав.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відзиву на позов не надав.

Треті особи Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія Уніка" та ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, в судове засідання не з'явились, представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

12 грудня 2014 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

23 грудня 2014 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1

07 квітня 2015 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова витребувано з Дергачівського районного суду Харківської області адміністративну справу у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року та рішення апеляційного суд Харківської області від 12 січня 2016 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

11 травня 2017 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова витребувано з Богодухівського районного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000645 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини, суд доходить наступних висновків:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14.09.2013 року, близько 09 год. 30 хвилин, ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 2.1 «а», «б»; п. 2.9 «а» ПДР України», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи реєстраційного документу, а також посвідчення на право керування транспортними засобами, керував технічно - справним автомобілем «ВАЗ - 2109», державний номер НОМЕР_3 по а/д Харків - Охтирка, 33 км. + 500 м. При цьому ОСОБА_3В рухаючись зі швидкістю близько 100 км/год., грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, п. 13.1 ПДР України, , та допустив зіткнення з легковим автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_7, який рухався у попутному напрямку попереду. В результаті ДТП останній отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження. (т. 1 а.с. 8-10)

Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 14.06.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого . 1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. В силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Дорожньо-транспортною пригодою, відповідно до звіту дослідження спеціаліста № 129766 від 25.11.2013 року, пошкоджено автомобіль «HYUNDAI AYANTE», державний номерний знак НОМЕР_5, належний ОСОБА_1 і матеріальний збиток склав 105106,25 грн. (т. 1 а.с.14-44)

20 червня 2011 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області за реєстром № 2241 посвідчено довіреність за якою ОСОБА_11 від імені ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до 16 квітня 2018 року експлуатувати, ремонтувати та слідкувати за технічним станом, користуватися, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належний ОСОБА_4 автомобіль «ВАЗ - 2109», державний номерний знак НОМЕР_3. (т. 1 а.с. 12)

Дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ - 2109», державний номерний знак НОМЕР_3 сталася під час перебування вказаного автомобіля у користуванні ОСОБА_2

01 червня 2013 року ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність як власник наземних транспортних засобів в ПрАТ "СК "Уніка", що підтверджується полісом № АС/3686515 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.2013 р. за яким укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, та встановлено обовязок ПрАТ "СК "Уніка" виплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку за ушкодження здоровя на суму 100000, грн. та ушкодження майна 50000 грн. (т. 1 а.с. 13)

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

27 грудня 2013 року ОСОБА_1 отримала від ПрАТ "СК "Уніка" страхове відшкодування за пошкодження її автомобіля у сумі 49504,95 грн. (т. 1 а.с. 46-47)

За правилами ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_12 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 14 вересня 2013 року в 04 годині 20 хвилин він керував автомобілем «ВАЗ - 2109», державний номерний знак НОМЕР_3 по пр. Московському у м. Харкові у стані алкогольного сп'яніння. (т. 1 а.с. 101-102)

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2013 року № 0000645 за ч. 1 ст. 286 КК України з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 вбачається, що він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_14 на автомобілі ОСОБА_2 13.09.2013 р. їздили до м. Харкова, де на ОСОБА_2 склали адміністративний протокол за керування транспортним засобом у нетверезому стані. В смт. Солоніцівка за кермо на прохання ОСОБА_2 сів ОСОБА_3 якому керування передав ОСОБА_2 в результаті сталося ДТП під час якого автомобілем керував ОСОБА_3 Аналогічні показання дав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Крім того ОСОБА_2 підтвердив такі показання і при проведенні слідчого експерименту.

Допитаний при судовому розгляді ОСОБА_7 також підтвердив, що ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди перебував в автомобілі ВАЗ.

Отже судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 користуючись автомобілем - об'єктом підвищеної небезпеки на відповідній правовій підставі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проявив недбалість допустивши за кермо ОСОБА_3, який не мав посвідчення на управління транспортного засобу та перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини.

Особи, які вчинили ці протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об'єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 4 ст. 1187 ЦК України).

Сам ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, пояснень суду не дав, однак з наданої постанови про закриття кримінального провадження від 16.05.2018 року за фактом допуску до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння вбачається, що ОСОБА_2 посилається на сильний стан алкогольного сп'яніння та зазначає, що просив ОСОБА_3 зупинити автомобіль.

Таким чином суд доходить висновку про наявність вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки ним не вчинялись дії на забезпечення безпеки руху належного йому на відповідній правовій основі автомобіля.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Розмір невідшкодованої шкоди ОСОБА_1 з урахуванням страхової виплати становить 55601,30 грн. (105106,25 - 49504,95 = 55601,30).

Згідно до даних державного комітету статистики індекси споживчих цін за період з 01 жовтня 2013 року по 01 січня 2018 року становили жовтень 2013 - 100,4%, листопад 2013 - 100,2%, грудень 2013 - 100,5%, січень 2014 - 100,2%, лютий 2014 - 100,6%, березень 2014 - 102,2%, квітень 2014 - 103,3%, травень 2014 - 103,8%, червень 2014 - 101,0%, липень 2014 - 100,4%, серпень 2014 - 100,8%, вересень 2014 - 102,9%, жовтень 2014 - 102,4% листопад 2014 - 101,9%, грудень 2014 - 103,0%, січень 2015 - 103,1%, лютий 2015 - 105,3%, березень 2015 - 110,8%, квітень 2015 - 114,0%, травень 2015 - 102,2%, червень 2015 - 100,4%, липень 2015 - 99,0%, серпень 2015 - 99,2%, вересень 2015 - 102,3%, жовтень 2015 - 98,7% листопад 2015 - 102,0%, грудень 2015 - 100,7%, січень 2016 - 100,9%, лютий 2016 - 99,6%, березень 2016 - 101,0%, квітень 2016 - 103,5%, травень 2016 - 100,1%, червень 2016 - 99,8%, липень 2016 - 99,9%, серпень 2016 - 99,7%, вересень 2016 - 101,8%, жовтень 2016 - 102,8% листопад 2016 - 101,8%, грудень 2016 - 100,9%, січень 2017 - 101,1%, лютий 2017 - 101,0%, березень 2017 - 101,8%, квітень 2017 - 100,9%, травень 2017 - 101,3%, червень 2017 - 101,6%, липень 2017 - 100,2%, серпень 2017 - 99,9%, вересень 2017 - 102,0%, жовтень 2017 - 101,2% листопад 2017 - 100,9%, грудень 2017 - 101,0%,

За вказаний період сукупний індекс інфляції становив (100,4/100) х (100,2/100) х (100,5/100) х (100,2/100) х (100,6/100) х (102,2/100) х (103,3/100) х (103,8/100) х (101,0/100) (100,4х100) х (100,8/100) х (102,9/100) х (102,4/100) х (101,9/100) х (103,0/100) х (103,1/100) х (105,3/100) х (110,8/100) х (114,0/100) х (102,2/100) х (100,4/100) х (99,0/100) х (99,2/100) х (102,3/100) х (98,7/100) х (102,0х100) х (100,7/100) х (100,9/100) х (99,6/100) х (101,0/100) х (103,5/100) х (100,1/100) х (99,8/100) х (99,9/100) х (99,7/100) х (101,8/100) х (102,8/100) х (101,8/100) х (100,9/100) х (101,1/100) х (101,0/100) х (101,8/100) х (100,9/100) х (101,3/100) х (101,6/100) х (100,2/100) х (99,9/100) х (102,0/100) х (101,2/100) х (100,9/100) х (101,0/100) = 2,32216

Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 72883,87 грн. (55601,30 Х 2,32216 = 128485,17 55601,30 = 72883,87)

Виходячи з вимог ст. 1192 ЦК України суд встановлює частку кожного із винних у даній дорожньо-транспортній пригоді і у процентному відношенні частку вини ОСОБА_2 встановлює 60%, оскільки він будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, передав його керування особі яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на наведене суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 77091,10 грн., що становить 60% від 128485,17 грн. (128485,17Х 60 / 100 =77091,10)

Матеріальну шкоду в розмірі 51394,07 грн. суд не стягує, оскільки позивачкою позов про відшкодування майнової шкоди зі ОСОБА_3 не заявлявся.

Суд відмовляє ОСОБА_1 в позові у стягненні 3% річних з 14.09.2013 р. до 15.02.2017 р. виходячи з того, що відповідно до ст. 625 ЦК України вказані проценти можуть бути стягнені виходячи з договірних правовідносин.

Задовольняючи позов про стягнення відшкодування майнової шкоди з ОСОБА_2 суд на підставі п. 3 ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України частково задовольняє позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000,00 грн. на користь позивачки з ОСОБА_3, виходячи з обставин справи, розумності і наслідків, що наступили, а також проценту вини ОСОБА_3

Підлягають задоволенню вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400,00 грн. сплачених за проведення оцінки автомобіля згідно звіту спеціаліста № 129766 від 25.11.2013 року.

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з ОСОБА_2 на користь держави 770,90 грн., зі ОСОБА_3 на користь держави 604,80 грн., а на користь ОСОБА_1 100,00 грн. судових витрат понесених при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 247 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 77091,10 грн. (сімдесят сім тисяч дев'яносто одну грн. 10 коп.) у відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000 грн. (чотири тисячі грн.) у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача:0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 770,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача:0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 604,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у сумі 400,00 грн. витрат за висновок спеціаліста.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 100,00 грн. судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.07.2018 р.

Позивач: ОСОБА_1 - 61007, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6;

Відповідачі: ОСОБА_2 - 62361, Харківська області, Дергачівський район, с. Протопопівка, вул. Молодіжна, 22, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7;

ОСОБА_3 - 62162, Харківська області, Богодухівський район, с. Сазоно-Баланівка, вул. Центральна, 65, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7;

Треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія Уніка" - 61010, м. Харків вул. Гімназійна набережна, 22, ;

ОСОБА_4 - 62800, Харківська області, смт. Печеніги, вул. Петровського, 20, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7;

Суддя: І.К. Ізмайлов