Справа № 2-128/2008
Провадження № 2-в/185/98/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по справі №2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування, яка знаходилася в провадженні Київського районного суду м. Донецька.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що в провадженні Київського районного суду м. Донецька знаходилася цивільна справа № 2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування. 08 грудня 2010 року Київським районним судом м. Донецька було ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 04.03.2011 року рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2011 року у справі №6-13275ск11 у відкритті касаційного провадження відмовлено. Рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року набрало законної сили 04.03.2011 року, однак у зв'язку із тим, що у рішенні від 08.12.2010 року відсутній обов'язковий реквізит - єдиний унікальний номер справи, електронна копія рішення відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у позивача відсутня можливість отримання рішення суду у зв'язку з тим, що Київський районний суд м. Донецька знаходиться в районі проведення АТО, тобто судове рішення втрачене.

У судове засідання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду заяви.

Суд, перевіривши надані заявником матеріали справи, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для часткового відновлення втраченого судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Донецька з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування.

08 грудня 2010 року Київським районним судом м. Донецька було ухвалене рішення суду по цивільній справі № 2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування, яким позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом було задоволено частково, а саме:

визнано право власності по праву спадкування за законом за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 по 1/2 частки, вартістю 123970 гривень домоволодіння АДРЕСА_1 у Київському районі м. Донецька, за кожним; залишено домоволодіння АДРЕСА_1 у Київському районі м. Донецька у сумісному користуванні власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розподілу у натурі; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з кожного судовий збор -1239,7 гр. на користь держави.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 04.03.2011 року рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2011 року у справі №6-13275ск11 у відкритті касаційного провадження відмовлено. Рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року набрало законної сили 04.03.2011 року.

Відповідно до ст. 488 Цивільного процесуального кодексу України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо), документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів, матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року по справі № 2-128/2008.

Також, суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред'явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься копія рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року по справі № 2-128/2008, копія ухвали Апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року, копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2011 року, які є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого провадження по вказаній цивільній справі.

Згідно ст. 494 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по справі №2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування, в частині рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2011 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 247, 258, 260-261, 488-489,493-494 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по справі №2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування - задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №2-128/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування в частині рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року, згідно тексту якого:

"08.12.2010 року м. Донецьк

Київський районний суд м. Донецька у складі

Головуючого судді - Л. М.ПАВЛЕНКО

При секретарі - О.В.КОВАЛЬОВОЇ

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Київського районного суду м. Донецька справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Донецька із позовом до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, виділення їй його в натурі, визнання права власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною шляхом виселеня з будинку, стягнення моральної шкоди.

В позові вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід- ОСОБА_5, який був власником будинку АДРЕСА_1

Нащадками по закону на відкришуюся спадщину у вигляді будинка АДРЕСА_1 були : дружина - ОСОБА_7 та діти: донька ОСОБА_16 та син ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся позивача- ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача - ОСОБА_8.

Після смерті діда -ОСОБА_9 та бабусі ОСОБА_7 спадщину у нотаріальному порядку нащадки, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не прийняли. ОСОБА_8 -батько позивачки спадщину прийняв фактично, т.я. постійно проживав у спадковому будинку, доки не помер. ОСОБА_2 після вступу до шлюбу переїхала із спадкового будинку та в ньому не проживала. 15.01.1997 року син відповідача-ОСОБА_18 самовільно оселився в указаному будинку, утримує в себе документи на спадковий будинок, перешкоджає разом з відповідачем їй там проживати та оформляти свої спадкові права. А тому просить визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на спадковий будинок АДРЕСА_1 у Київському районі м.Донецька.

22.10.10 ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги та просить визнати за нею право власності на 5/6 частки, а за ОСОБА_2 - на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1. Просила також стягнути з відповідача 10000 гр. моральної шкоди, т.я. вона весь час проживала у спірному будинку, користувалась ним, утримувала документи на будинок, чим перешкоджала оформити позивачці свої спадкові права, у зв'язку з чим вона нервувала, орендувала житло, тому о їй ніде жити, що сприяло дискомфорту та додатковим витратам. Просила усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом виселення ОСОБА_2 з будинку, а також зобов»язати відповідача не чинити перешкод в користуванні будинком. Крім того, ОСОБА_1 вважає вартість будинку, що визначив експерт не обґрунтовано збільшеною. Вважає вартість будинку вдвічі менше. Просить також виділити їй в натурі будинок, оскільки вважає що її частка складає -5/6, а ОСОБА_2- 1/6 частку, згодна сплатити ОСОБА_2 вартість 1/6 частки. Вточнити свої позовні вимоги ОСОБА_10 , її представник не побажали.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просить згідно із законом визнати частку кожного нащадка у спадковому будинку. Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав, що частіш ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є рівними та складають по 1/2 частки у спадковому будинку. Просить визнати право власності кожного нащадка на його частку у спадщині та визначити порядок користування спадковим будинком між спадкоємцями. Відсторонити ОСОБА_10 від спадкування майна після смерті ОСОБА_8. Раніше у позові ОСОБА_2 просила суд визнати право власності на весь спадковий будинок за нею, ОСОБА_2 Вточнити свої позовні вимоги ОСОБА_2, . її представник не побажали.

Зустрічний позов ОСОБА_2 -ОСОБА_1 не визнала, т.я. вважає його безпідставним.

ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, т.я. вважає його безпідставним.

Судом встановлено, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Спадковий будинок АДРЕСА_1 у Київському районі м.Донецька зареєстрований по праву власності за ОСОБА_9, що підтверджується довідкой з БТІ м.Донецька № 07-СС від 07.02.2005 року (а.с.30 т.1). ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим на підставі актового запису № 20, учиненого у Куйбишевському Рай бюро ЗАГС м.Донецька (а.с.87 т.1). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді б. АДРЕСА_1 у Київському районі м.Донецька. На момент його смерті спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги: його дружина - ОСОБА_6 та діти: донька ОСОБА_2 та син - ОСОБА_8. Усі нащадки фактично спадщину прийняли, оскільки проживали у спадковому будинку, були там зареєстровані, що підтверджується домовою книгою. (а.с.92-110 т.1). Те, що ОСОБА_6- дружина ОСОБА_9 підтверджується довідкою ВРАЦС Київського району м.Донецька (а.с.91 т.1), з якої випливає що 25.04.1945 року між ними укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 55 у ВРАЦС Київського РУЮ м.Донецька.

Згідно зі ст.529 ЦК України ( в ред.1963 року) частка кожного спадкоємця складає: ОСОБА_6- 2/3( 1:2=Т/2-частка померлого; 1/2:3=1/6 частка кожного спадкоємця; 1/2 (частка як пережившей дружини) +1/6(частка як спадкоємця)=2/3); ОСОБА_2-1/6; ОСОБА_8-1/6.

ОСОБА_6 Гордєєвна померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим на підставі актового запису № 453, зробленого в б/ЗАГС Київського району м.Донецька (а.с.88 т.1). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини будинка АДРЕСА_1. Спадщину прийняли спадкоємці першої черги - діти спадкодавця: донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_8 Аркадієвич. Спадщину вони прийняли, т.я. подали заяву до нотаріальної контори, що підтверджується спадковою справою № 440 за 1995 рік, надісланою до суду Шостою донецькою, державною нотаріальною конторою 29.08.2005 року за № 1508.

Згідно зі ст.529 ЦК України ( в ред.1963 року) частки спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у спадковому будинку АДРЕСА_1 у Київському районі м.Донецька складають по 1/2 частки, кожному з розрахунку: 2/3 :2=1/3; 1/3 +1/6=1/2. Свідоцтво на спадщину нікому не видавалось.

ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим на підставі актового запису № 251, зробленого у Ворошиловському районному ВРАГС м.Донецька (а.с.89, т.1). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки будинка АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги згідно зі ст.529 ЦК України (в ред..1963 року) на відкрившуюся спадщину є позивач -ОСОБА_1- донька померлого, яка прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується повідомленням за № 355 від 04.03.2005 року Шостої державної нотаріальної контори (а.с.47 т.1). Частка позивачки ОСОБА_1 у спадковому будинку складає 1/2. Тобто частки сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_19 - є рівними та складають по 1/2 частки за кожним у спадковому будиноку АДРЕСА_1, а тому суд визнає за кожним на підставі ст.529 ЦК України/ в ред.1963 року) право власності у порядку спадкування за законом на вказані частки. Суд не задовольняє вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею право власності на 5/6 , а за ОСОБА_2 на 1/6 частки в спадковому будинку, оскільки ОСОБА_1 розрахунку часток не привела та не довела суду. Позивач ОСОБА_1 також не довела суду свої вимоги шодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2, а також в тому, що та перешкоджає їй користуватися спадковим будинком, у зв»язку з чим необхідно усунути ці перешкоди шляхом виселення ОСОБА_2 з будинку, а тому суд відмовляє їй в їх задоволені. Суд також відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні її вимог про усунення від права спадкування ОСОБА_1 згідно зі ст. 528 ЦК України(в ред 1963 року), визнання за нею право власності на увесь спадковий будинок, т.я. вони не обґрунтовані законом та ОСОБА_2 не довела їх суду, хоча судом надані сторонам усі умови для надання суду усіх доказів, але ОСОБА_2 не забезпечила явку свідків зі свого боку для допиту судом та не надала інших доазів.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Донецького НДІСЕ № 6313 від 16.03.2009 року будинок АДРЕСА_1 неможливо у натурі поділити на дві частини, згідно із частками сторін. Крім того, жодна сторона не довела суду, що вона більш іншої потребує в поліпшені житлових вимог, а тому потребує виділення в натурі саме їй спірного будинку. За таких обставин суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні вимог виділити їй в натурі спірній будинок, стягнувши з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію. Суд не бере до уваги доводи представника ОСОБА_1, що вартість будинку АДРЕСА_1 експертом збільшена, тому що експертна оцінка спірного будинку 247940 гр. визначена експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за не правдивий висновок, доводи ж представника ОСОБА_1 , це її особиста оцінка, яку суд вважає суб»єктивною та не бере до уваги. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність залишення спірного будинку в користуванні обох сторін.

Судові витрати суд покладає на сторони згідно із ст. 84,88 ЦПК України.

Керуючись ст.10,11,12,60,130,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати право власності по праву спадкування за законом за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 по 1/2 частки, вартістю 123970 гривень домоволодіння АДРЕСА_1, за кожним.

Залишити домоволодіння АДРЕСА_1 у сумісному користуванні власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розподілу у натурі.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з кожного судовий збор -1239,7 гр. на користь держави.

Відмовити в задоволені решти вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апелляційного суду Донецької області через Київський районний суд м.Донецька у десятиденний строк.

СУДДЯ Л.М. ПАВЛЕНКО";

- ухвали Апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року у справі № 22ц-2135/11, згідно тексту якої:

" 4 березня 2011 року апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Ювченко Л.П.

суддів Папоян В.В., Постолової В.Г.

при секретарі Стібі Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Донецька від 8 грудня 2010 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання права власності у порядку спадкування за законом, усунення перешкод у користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання права власності у порядку спадкування за законом, усунення від права на спадкування, -

законом, усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2005 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який під час розгляду справи неодноразово уточнювала, просила визнати за нею право власності на спадкове майно та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду. На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її дід ОСОБА_9 після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді жилого будинку за адресою АДРЕСА_1. Після смерті діда спадкоємцями за законом були його дружина - ОСОБА_6 та діти ОСОБА_2 і ОСОБА_8, який був її батьком. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її бабуся ОСОБА_6, та єдиним спадкоємцем за законом який фактично прийняв спадщину був син померлої - її батько ОСОБА_8 Відповідачка спадщину після смерті матері не прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_8 та вона, як єдиний спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини після його смерті. Оскільки фактично виділити частину у спадковому майні неможливе, то вона просила визнати за нею право власності на весь будинок сплативши відповідачу компенсацію 1/6 частини майна. Усунути перешкоди у користуванні будинком виселивши відповідача та стягнути на її користь моральну шкоду заподіяну внаслідок неправомірний дій відповідача, яка тривалий час фактично позбавляла її права на користування будинком.

Відповідач позовні вимоги не визнала та подала до суду зустрічний позов в якому просила усунути позивачку від спадкування, оскільки остання фактично допомоги батьку - ОСОБА_8 за життя не надавала та не спілкувалася з ним. Посилалась на те, .що після смерті батьків вона спадщину прийняла, тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за нею на весь будинок.

Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 8 грудня 2010 року позовні вимоги сторін задоволено частково. Визнано право власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині домоволодіння АДРЕСА_1 за кожним та залишено домоволодіння у сумісному користуванні власників. В задоволенні решти позовних вимог основного та зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу в якої просить рішення суду скасувати та постановити нове, по суті позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, а висновки суду суперечать встановленим по справі обставинам. Посилаються на те, що суд перевищив свою компетенцію та розподілив частки у спірному майні. Зазначала, що розподілити будинок в натурі неможливо, фактично її часта є більшою, тому з урахування відсутності у неї будь-якого іншого житла та поведінки відповідачки, просила залишити їй увесь будинок, усунути перешкоди у користуванні виселивши відповідачку та стягнути на її користь моральну шкоду заподіяну неправомірною поведінкою відповідачки.

Заслухавши доповідь судці апеляційного суду, пояснення представника позивача, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, представників відповідача, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року який діяв на час виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст.. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав до державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляду спірного майна, яку фактично прийняли спадкоємці першої черги а саме: дружина ОСОБА_6 та діти ОСОБА_2 і ОСОБА_8, що сторонами у судовому засіданні не спростовувалося. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданим 27 квітня 1985 року на підставі актового запису № 453. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді частині домоволодіння № АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після смерті останньої були її діти ОСОБА_2 і ОСОБА_8 яки прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до шостої Донецької державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи, але свідоцтво про спадщину не видавалося. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини спірного домоволодіння. Позивачка, яка є донькою померлого, як спадкоємець першої черги за законом у встановлений законом строк звернулася до шостої державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини після його смерті. За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що частки сторін у спадковому будинку є рівними та складають по 1/2 частині і на підставі ст.. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) визнав за ними право власності у порядку спадкування за законом на вказані частики, та, враховуючи, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6313 від 16 березня 2009 року поділити спірне майно в натурі не можливо, залишив будинок у сумісному користуванні власників.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про залишення їй спірного будинку в натурі та усунення перешкод у користуванні спадковим будинком шляхом виселення ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що остання є співвласником спірного майна та частки сторін є рівними.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями апеляційним судом не приймаються до уваги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог, та позивачем не доведено обґрунтованість цих позовних вимог, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги що при проведенні експертизи експертом безпідставно було збільшено вартість спадкового домоволодіння оскільки вони не спростовують правильність правових висновків суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам Закону. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Виходячи з наведеного, та враховуючи доводи апеляційної скарги, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Донецька від 8 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: ";

- ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2011 року у справі № 6-13275 ск11, згідно тексту якої:

" 05 квітня 2011 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року та на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування, -

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року, первісний та зустрічний позови задоволені частково.

Визнано право власності по праву спадкування за законом за ОСОБА_16 та за ОСОБА_1 по 1/2 частки, вартістю 123970 гривень домоволодіння № АДРЕСА_1 у Київському районі м. Донецька, за кожним.

Залишено домоволодіння АДРЕСА_1 у Київському районі м. Донецька у сумісному користуванні власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розподілу у натурі.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. З ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Підстави для обов'язкового скасування судового рішення, передбачені ст. 339 ЦПК України, відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року та на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_17 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення перешкод в користуванні спадщиною, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового домоволодіння, визнання право власності по закону на спадкове майно, усунення від права спадкування відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ С.О. Карпенко».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко