Справа № 685/1158/18
Провадження № 2/685/224/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 21 серпня 1988 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Хмельницьким будинком святкових подій, актовий запис №1356. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті побутового непорозуміння, тому просить шлюб розірвати.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, примирення неможливе, просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не з?явився, подав заяву про те, що позов не визнає просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 21 серпня 1988 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Хмельницьким будинком святкових подій, актовий запис №1356, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. На утриманні неповнолітніх дітей немає, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, не подав заяви про надання строку на примирення, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.110, 112 СК України, ст.12, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, районний суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Хмельницьким будинком святкових подій 21 серпня 1988 року, актовий запис №1356 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Мельничук».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з моменту проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий