Єд. унік. № 243/9913/17
Провадження № 2/243/304/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Донецької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про розірвання трудового договору та стягнення суми вихідної допомоги при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Донецької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про розірвання трудового договору та стягнення суми вихідної допомоги при звільненні, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 01 січня 2014 року позивач перебуває у трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця» на станції «Микитівка» на посаді старшого інспектора станційного технологічного центру опрацювання проїзної інформації та перевізних документів. У листопаді 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області вона була вимушена залишити своє місце проживання, а саме м. Горлівка Донецької області, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, але станом на сьогоднішній день трудові відносини із підприємством не розірвано та запис про звільнення позивача із займаної посади в трудовій книжці відсутній.

Оскільки ДП «Донецька залізниця» тимчасово припинила свої повноваження та перебуває у стані припинення з 25 листопада 2014 року, згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26 травня 2017 року позивач звернулась до комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» в м. Лиман Донецької області із заявою про припинення трудового договору на підставі пункту 1 абзацу 1 статті 36 КЗпП України. На зазначену заяву 14 серпня 2017 року ОСОБА_1 отримала відповідь голови комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» наступного змісту «на даний час відсутній механізм звільнення працівників з підприємства, яке перебуває у стані припинення».

Крім того, 10 серпня 2017 року позивач зверталась до Донецької дирекції

залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з проханням надати інформацію про припинення трудових відносин у зв'язку із реорганізацією підприємства, про що 21 серпня 2017 року позивача було проінформовано про необхідність звернення до ДП «Донецька залізниця» за адресою м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68. У зв'язку із вищевикладеним, позивач позбавлена можливості самостійно розірвати трудові відносини з ДП «Донецька залізниця» та вказує про те, що фактично з 2015 року вона не працює на вказаному підприємстві та не отримує заробітну плату. Тому просить суд розірвати трудовий договір між нею та ДП «Донецька залізниця», а також стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 3 441 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі Довіреності від 09 серпня 2018 року, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Комісарова А.В., яка діє на підставі Довіреності від 01 листопада 2017 року, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не з'явилась, надав до суду клопотання, в якому справу просила розглянути без її участі (а.с.145). Надала заперечення та відзив на позовну заяву, в яких виклала свою правову позицію стосовно задоволення позовним вимог ОСОБА_1 Зазначила, що ПАТ «Укрзалізниця», як нова юридична особа утворене згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та розпочало свою діяльність з 01 грудня 2015 року. Статут товариства було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2015 року № 735. Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України ПАТ «Укрзалізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, в тому числі й ДП «Донецька залізниця». З доданих до позовної заяви додатків вбачається, що позивачка перебувала в трудових відносинах з юридичною особою ДП «Донецька залізниця». Проте трудовий договір між позивачкою та ПАТ «Укрзалізниця» не укладався. Станом на сьогоднішній день ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою. Додала, що позовні вимоги є необґрунтованими та заявлені до неналежного відповідача. В задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі (а.с.38-44,52-54).

Вислухавши пояснення позивача та її представника, розглянувши відзив та заперечення на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01 січня 2014 року працювала на посаді старшого інспектора станційного технологічного центру опрацювання проїзної інформації та перевізних документів ДП «Донецька залізниця», що підтверджено записами в трудовій книжці (а.с.7-9).

Відповідно до Форми ОК-5, виданої Пенсійним фондом України, сума заробітної плати позивача за звітний 2014 рік становить 41 295,14 гривень та згідно розрахунків позивача середня заробітна плата за 2014 рік становить 41 295,14 гривень/12=3 441 гривень (а.с. 17).

ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до Донецької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», оскільки вважає, що воно є правонаступником всіх прав та обов'язків ДП «Донецька залізниця» відповідно до переліку підприємств, які було реорганізовано шляхом злиття в Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

За приписами ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При цьому, згідно зі ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 ГК України, у разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи слід вважати дату внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі Товариство).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 вказаного Закону Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі

реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно з положеннями ст. 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб правонаступників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1.

За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Разом з тим, в п. п. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з подальшими змінами, визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМ № 604 від 12 листопада 2014 року.

У п. 1 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов'язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов'язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і

обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України.

У п. 2 ч. 2 цієї постанови зазначено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Юридична адреса Державного підприємства «Донецька залізниця» є м. Донецьк, вул. Артема, 68, тому ДП «Донецька залізниця» не бере участь в процедурі реорганізації та правонаступництва ПАТ «Укрзалізниця».

Отже, майно Державного підприємства «Донецька залізниця» (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Отже, з вищенаведеного слідує, що на даний час є два підприємства, які є юридичними особами, - ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Українська залізниця» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. ДП «Донецька залізниця», із яким у ОСОБА_1 існують трудові відносини, знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції та не бере участь в процедурі реорганізації та правонаступництва ПАТ «Укрзалізниця». Інвентаризація майна ДП «Донецька залізниця» в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 не проводилась, передавальні акти не складалися і не затверджувалися. Тому майно та майнові права і зобов'язання ДП «Донецька залізниця» не увійшли до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця». ДП «Донецька залізниця» разом продовжує функціонувати на непідконтрольної території, як окрема юридична особа, не виключена з ЄДРПОУ. Вважає, що ДП «Донецька залізниця» володіє повною правоздатністю та самостійно має нести відповідальність як сторона у справі. Представник також зазначив, що датою початку фінансово господарської діяльності ПАТ «Українська залізниця» є 01 грудня 2015 року та створена регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка не є юридичною особою і визначено місце її розташування - м. Лиман.

Відповідно до статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №735, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності,

на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що ПАТ «Укрзалізниця» має відокремлений підрозділ юридичної особи - регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». З пункту інші відомості вбачається, що правонаступництво щодо ДП «Донецька залізниця» (код 01074957) настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника (а.с. 56-58).

ОСОБА_1 зверталась до голови комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця», до Департаменту управління персоналом та соціальної політики ПАТ «Укрзалізниця», до Структурного підрозділу «Донецької дирекції залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та їй було надано відповіді про те, що звільнити позивача із займаної посади ДП «Донецька залізниця» не має можливості у зв'язку із тим, що підприємство перебуває в стадії припинення (а.с. 11-16).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що Державне підприємство «Донецька залізниця» з 25 листопада 2014 року перебуває в стані припинення (а.с. 56-58).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25 червня 2014 року «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Держаної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2015 року № 815 затверджено склад правління Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 1239-р - склад наглядової ради та ревізійної комісії.

Державна реєстрація Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» здійснена 21 жовтня 2015 року (номер запису: 1 0 60039).

Також встановлено, що серед підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття в Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є й ДП «Донецька залізниця».

З вищевказаного вбачається, що до внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи, її цивільна правоздатність не припиняється. До правонаступника (у разі припинення шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) переходять усі права та обов'язки припиненої юридичної особи лише з моменту внесення такого запису.

В реєстрі міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запис про припинення у реєстрі відсутній. Крім того, у Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас, у цьому Реєстрі

наведено інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою, зокрема відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року у справі № 910/10474/16, від 23 листопада 2016 року у справі № 910/9323/16, від 20 грудня 2016 року у справі № 910/8325/16, від 20 грудня 2016 року у справі № 910/7788/16 та інших.

Із комплексного аналізу зазначених норм права та установлених судом дійсних обставин справи можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника.

Отже, враховуючи, що перебування юридичної особи у стані припинення підприємницької діяльності та вчинення дій, пов'язаних з припинення у зв'язку з реорганізацією, зокрема передача майна, ще не означає, що юридична особа вже є припиненою, тому відсутні підстави вважати, що до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейшли всі права і обов'язки ДП «Донецька залізниця».

Таким чином, враховуючи, що ПАТ «Українська залізниця» не є належним відповідачем по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з позовною заявою) передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121 цсі 6.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до Донецької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про розірвання трудового договору та стягнення суми вихідної допомоги при звільненні.

За подання позову про розірвання трудового договору та стягнення суми вихідної допомоги при звільненні позивачі не звільняються від сплати судового збору, оскільки це є компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що

має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру (стягнення суми вихідної допомоги при звільненні) у сумі 640 гривень 00 копійок, з позивача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної вимоги немайнового характеру (розірвання трудового договору) у сумі 640 гривень 00 копійок у зв'язку із тим, що вимога про розірвання трудового договору не звільняє позивача від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. 2 Закона України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», ст. 1 Закона України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Постановою Кабінету Міністрів України № 604 від 12 листопада 2014 року «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції», Постановою Кабінету Міністрів України № 735 від 02 вересня 2015 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про розірвання трудового договору та стягнення суми вихідної допомоги при звільненні - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на користь Держави у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду В.І. Старовецький