АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4969/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року місто Київ

справа № 752/18370/16

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просила визнати заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори 26 липня 2013 року за реєстром №8-3 недійсним.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року призначено по даній справі посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (місто Київ, вул.Кирилівська, 103).

На вирішення експертів постановлено наступні питання:

чи страждала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, психічним захворюванням чи на інший психічний розлад станом на 26 липня 2013 року?

чи була здатна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 26 липня 2013 року?

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків згідно ст.ст.384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача по справі ОСОБА_2

В розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи та медичну картку ОСОБА_3, надану Київським міським психоневрологічним диспансером №2.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що клопотання про проведення експертизи має розглядатися за умови думки обох сторін та їх доводів відповідно до ст.105 ЦПК України, а експертиза має бути проведена з урахуванням виключно всіх необхідних для цього медичних матеріалів, всебічно, об'єктивно, в повному обсязі та неупереджено.

Вказувала, що вона не була присутня у судових засіданнях по даній справі, при призначенні судом експертизи її думку ніхто не враховував, не заслухано її пояснення, доводи та докази, а документи та медичні матеріали виняткової важливості та значимості взагалі не прийняті судом до уваги.

Зазначала, що важливим фактом порушення процесуального права є те, що суд не взяв до уваги та не долучив до матеріалів справи документ УП ГУНП України Печерського району про відкриття кримінального провадження №0000407 від 27 січня 2017 року саме з причини підроблення записів у картці ОСОБА_3 у ПНД №2 міста Києва, що для експерта є важливим фактом, котрий і буде вивчати матеріали та повинен володіти повною інформацією.

Вважає, що експерта обмежено в інформації про те, що наданий для експертизи йому матеріал, а саме: картка ОСОБА_3 є підробленим, і проводиться слідство щодо цих обставин.

Посилалася на те, що оскаржувана ухвала винесена поспішно, без врахування всіх інших з її сторони наданих важливих матеріалів для дослідження експертом.

Позивач ОСОБА_2 подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказувала, що апеляційна скарга є надумана та необґрунтована, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року без змін. Зазначала, що посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що записи в медичній картці ОСОБА_3 є підробними не відповідають дійсності. Посилалася на те, що оригінал медичної картки ОСОБА_3 має важливе значення як доказ у даній справі про визнання заповіту недійсним, оскільки дата складання заповіту 26 липня 2013 року, а записи в медичній картці ОСОБА_3 почали вести з червня 2013 року і лише за наявності у справі оригіналу даної медичної картки може бути проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, для вирішення питання чи віддавала звіт своїм діям та чи могла ними керувати ОСОБА_3 в момент складання заповіту. Зазначала, що посилання ОСОБА_1 на те, що на сьогодні за її заявою відкрито кримінальне провадження в Печерському УП ГУ НП України міста Києва з приводу підробки медичної картки ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки згідно витягу з ЄРДР від 30 травня 2018 року кримінальне провадження №0000407 закрито за ч.1 ст.284 КПК України 14 вересня 2017 року.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Відповідач та її представник у судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затверджено Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 жовтня 2001 року №397, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 березня 2002 року за №219/6507.

Згідно з вказаним Порядком судово-психіатрична експертиза призначається органами досудового слідства та суду і проводиться за їх відповідним рішенням з метою відповіді на питання, що виникають під час провадження адміністративних, кримінальних та цивільних справ з приводу психічного стану особи,

Предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для органів слідства та суду.

Об'єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Відповідно доп.1 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Пунктом 5 ч.1 ст.252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним позовом як на підставу визнання заповіту недійсним посилалася на те, що в момент підписання заповіту ОСОБА_3 не розуміла, що вона підписує, не віддавала звіт своїм діям та не могла ними керувати.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет позову, а також поставлені на вирішення експертизи питання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірнопризначив у справі посмертну судову психіатричну експертизу тазупинив провадження на час проведення вказаноїекспертизи.

В даному випадку подальший розгляд справи без призначення вищевказаної експертизи та її висновку є недоцільним, оскільки лише дана експертиза може дати відповідь на питання чи страждала ОСОБА_3 психічним захворюванням чи на інший психічний розлад та чи була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 26 липня 2013 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановитипсихічний стан особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1не була присутня у судових засіданнях по даній справі, при призначенні судом експертизи її думку ніхто не враховував, не заслухано її пояснення, доводи та докази, а документи та медичні матеріали виняткової важливості та значимості взагалі не прийняті судом до уваги, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ст.222 ЦПК України суд вирішує клопотання після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Неявка іншої сторони в судове засідання не є перешкодою для розгляду поданого клопотання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про всі судові засідання, які були призначені у вказаній справі, однак на них не з'являлася та подавала заяви про відкладення з різних причин.

Разом з тим, остання не була позбавлена можливості подати до суду свої пояснення та/або заперечення.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальнимиправами.

Посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги та не долучив до матеріалів справи документ УП ГУНП України Печерського району про відкриття кримінального провадження №0000407 від 27 січня 2017 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з витягу з ЄРДР від 30 травня 2018 року кримінальне провадження №0000407 за ч.1 ст.284 КПК України закрито 14 вересня 2017 року.

Отже, на час постановлення ухвали суд діяв у межах процесуального закону, а тому посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви про призначення експертизи не знайшли свого підтвердження.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: