Справа № 653/2100/18
Провадження № 2-о/653/186/18
РІШЕННЯ

іменем України

"09" липня 2018 р.

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

при секретарі Карпенко І.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просили встановити факт народження дитини ОСОБА_3, 16 червня 2014 року у м. Сімферополь, АР Крим.

Заява обґрунтована тим, що 16 червня 2014 року від спільного проживання у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у м. Сімферополь, АР Крим. Факт народження дитини було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим, 01 липня 2014р., про що видано свідоцтво про народження серії І-АП № 333336. Оскільки факт реєстрації дитини було здійснено окупаційною владою АР Крим, який не визнається на материковій частині України, тому виникла необхідність у реєстрації факту народження дитини державними органами України.

Заявники звернулись до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження дитини, проте їм було відмовлено, оскільки заявниками не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Пунктом 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, про що відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зроблено актовий запис про шлюб за №995, від 09 вересня 2011р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АП № 123689 від 09 вересня 2011 року.

Від спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, 16 червня 2014 року, у м. Сімферополь, АР Крим, про що відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим видано свідоцтво про народження серії І-АП № 333336 від 01 липня 2014 року.

З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, заявники звернулись до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їм було відмовлено у звязку з тим, що заявниками не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим серії І-АП № 333336 від 01 липня 2014 року, є недійсним, у звязку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє заявників, які є громадянами України, можливості зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх син, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявникам отримати свідоцтво про народження їх сина, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3, 16 червня 2014 року, громадянина України, місце народження: м. Сімферополь, АР Крим.

Матірю дитини записати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України.

Батьком дитини записати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Рішення суду негайно направити до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення виготовлений 09 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_4