Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2018 р. Справа № 608/1630/18

Номер провадження2/608/716/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі з 18 червня 2008 року зареєстрована її внучка ОСОБА_2, яка зараз проживає в США. Вона більше восьми років не користується житлом, комунальними послугами, не утримує особистих речей та іншого майна. Реєстрація відповідачки позбавляє ОСОБА_1 можливості оформляти субсидії, що створює незручності їй як власнику житла. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи без участі, так як прийняти участь в судовому засіданні не має змоги за станом здоров'я, позовні вимоги вона підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 надіслала суду заяву про визнання позовних вимог, просила справу розглядати за її відсутності.

Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири в АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, номер витягу 35532879 від 18.09.2012 року.

В будинку позивачки значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2, яка фактично там не проживає і житлом не користується більше року.

Актами про встановлення факту непроживання від 1 січня 2017 року, 31 грудня 2017 року, 21 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 по місцю прописки не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. На даний час проживає за межами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не користується житлом понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно фіскального чека ТД ПАТ «Укрпошта» ПН 55 від 22 серпня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою № 9 в житловому будинку № 7 по вул. Зелена в м. Чорткові Тернопільської області.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1, жительці АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 704,80 гривень, який було сплачено згідно фіскального чека ТД ПАТ «Укрпошта» ПН 55 від 22 серпня 2018 року, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк