Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участі сторін:

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої

особи Гаврилюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що вона є онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до архівної довідки Міністерства внутрішніх справ республіки Узбекистан від 12 червня 2008 року вих. №20/7 А-30, ОСОБА_4 уродженець с. Сарилар, Ленінського району, Кримської області за національністю кримський татарин, на підставі постанови ДЕКО СРСР від 18 травня 1994 року був виселений в червні 1994 року з Кримської області в Пастдаргомський район, Самаркандської області. Зі спецпоселення звільнений там же 20 квітня 1956 року на підставі постанови Президії Верховної Ради СРСР від 28 квітня 1956 року зі зняттям обмежень щодо спецпоселення. В свою чергу, батько заявника ОСОБА_5 уродженець м. Самарканд Узбецької РСР є сином ОСОБА_4. Після здобуття Україною незалежності ОСОБА_4 повернувся на постійне місце проживання на півострів Крим, де і помер. На час проживання ОСОБА_4 його син з родиною продовжував проживати в Республіці Узбекистан. На даний час заявник навчається в Київському Національному університеті культури та мистецтв та має посвідку про тимчасове проживання в Україні в зв'язку з навчанням. Оскільки заявник має намір постійно проживати та працювати в Україні, просить підтвердити факт родинних відносин з ОСОБА_4, який був уродженцем України.

В судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві підтримує, просить їх задовольнити, встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 є рідною онукою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чистопілля, Ленінського району, АР Крим.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви, оскільки на сьогоднішній день заявник перебуває на території України на законних підставах у зв'язку з навчанням, має посвідку на тимчасове проживання, доказів, які б свідчить про те, що встановлення факту родинних відносин якимось чином впливатимуть на перебування заявника на території України та є юридично значущим на сьогоднішній день відсутні. Крім того, заявник не вказує конкретну мету для чого їй необхідно встановити факт родинних відносин.

Суд, вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту вказаних статей, а також роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ташкент, Республіки Узбекистан, батьками записані: ОСОБА_5 - батько, ОСОБА_6 - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 грудня 1994 року (а.с. 14-15).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16 січня 1961 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Інчічки, Катта-Курганського району, Самаркандської області, Узбецької РСР, батьками якого записані: ОСОБА_5 - батько та ОСОБА_7 - мати (а.с. 17).

За змістом архівної довідки № 20/7 А-30 від 12 червня 2008 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Сарілар, Ленінського району, Кримської області, за національністю кримський татарин, на основі постанови ДЕКО СРСР від 18 травня 1994 року був виселений в червні 1944 року з Кримської області в Пастдаргомський район Самаркандської області. Зі спецпоселення звільнений там же 20 квітня 1956 року на підставі постанови Президії Верховної Ради СРСР від 28 квітня 1956 року зі зняттям обмежень щодо спец поселення (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер у віці 69 років в с. Чистопілля, Ленінського району, АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 від 02 серпня 2000 року (а.с. 19).

Родинні відносини можуть підтверджуватися будь - якими документами, які містять необхідні відомості.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, оскільки з доданих до заяви доказів документально підтверджуються родинні стосунки заявника з померлим дідом і окремого встановлення даного факту за рішенням суду не потребує. Крім того, заявником не дотримано вимог чинного законодавства при зверненні до суду із відповідною заявою, оскільки остання не зазначила мету встановлення зазначеного факту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко