Справа №461/2056/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

02 липня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Збожній О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21050,14 грн., покликаючись на те, що 03.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 6000,00 грн. Однак, відповідач не виконує зобовязання перед позивачем, а саме не сплачує кредит та відсотки за його користування у термін визначений договором. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.03.2018 року становить 21050,14 грн., а тому просить позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив слухати справу у її відсутності з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 6000,00 грн. /а.с.8/.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не здійснює погашення наданого кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по договору №б/н від 03.12.2013р., яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.5-7/ станом на 11.03.2018 року становить 21050,14 грн., що включає в себе:

-5201,93 гривень тіло кредиту;

-7442,50 гривень - нараховані відсотки;

-6927,13 гривень нарахована пеня;

-500,00 гривень штраф (фіксована частина);

-978,58 гривень штраф (процентна складова).

Вказані обставини підтверджуються також копією заяви ОСОБА_1, витягом з «Тарифів Банку», витягом з «Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою» /а.с.8,9-24/.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у ОСОБА_1 наявна заборгованість по договору №б/н від 03.12.2013р., відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 1762,00 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором №б/н від 03.12.2013р. в сумі 21050 (двадцять одна тисяча пятдесят) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1762,00 гривень судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.