Справа № 133/1888/18
Провадження № 22-ц/772/1998/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Проць В. А.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 рокуСправа № 133/1888/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Оніщука В.В., Якименко М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4; державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Козятинської міської ради - Явна Сніжана Григорівна; відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Козятинської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Проця В.А.,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_4, державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Козятинської міської ради - Явної С.Г., відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Козятинської міської ради про скасування реєстрації декларації про готовість об?єкта до експлуатації та скасування рішення про державну реєстрацію.

Позовна заява мотивована тим, що позивач перебував з відповідачем ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15 січня 2018 року.

Рішенням Козятинської міської ради Вінницької області від 17 грудня 2009 року передано безкоштовно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0029 га для гаражного будівництва.

У серпні 2009 року сторонами було розпочато будівництво гаража, яке закінчено у вересні того ж року.

Указане майно позивач вважає об?єктами права спільної сумісної власності подружжя.

Однак, 28 травня 2018 року відповідач ОСОБА_4 надала позивачу витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого вона є єдиними власником гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Право власності зареєстровано за нею 21 травня 2018 року державним реєстратором Явною С.Г.

Підставою для державної реєстрації стали Державний акт на право власності на земельну ділянку, декларація про готовність об?єкта до експлуатації, видана відділом державного архітектурно-будівельного контролю Козятинської міської ради та технічний паспорт.

Вважаючи декларацію такою, що видана у порушення вимог чинного законодавства та містить неправдиві відомості, позивач просив задовольнити його вимоги та визнати протиправною і скасувати реєстрацію декларації про готовність об?єкта до експлуатації, серія та номер ВН84, видану 10 травня 2018 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Козятинської міської ради Вінницької області; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Явної С.Г. № 41192206 від 21 травня 2018 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_4

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз?яснено заявнику право звернутися з адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та має розглядатися за правилами КАС України, оскільки предметом спору є визнання незаконними та скасування рішень, які віднесені до відповідних адміністративних функцій відповідачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вищевказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтувння апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір є публічно-правовим та не врахував, що під час визначення предметної юрисдикції необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

За загальним правилом, передбаченим у пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 . 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу наведених процесуальних норм слідує, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб'єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Розмежовуючи дискрецію при визначенні предметної та суб?єктної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту обставин справи.

Звертаючись до суду з позовом, позивач указував на те, що земельна ділянка та побудований на ній гараж є об?єктами права спільної сумісної власності подружжя, а державна реєстрація права власності на гараж за відповідачем, яка здійснена на підставі документа, виданого органом місцевого самоврядування, порушує його права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув, не з?ясував суті права, за захистом якого звернувся позивач, не встановив характер спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про те, що справа не підлягає розгляду судом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 3, 4 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 382, 384, 389, 390 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис В.В. Оніщук

Підпис М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя-доповідач С.К. Медвецький