Номер провадження 2/754/1121/18
Справа №754/9098/17
21 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Журавської О.В.
за участю секретаря - Касян А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач по справі є її сусідом і власником квартири, що розташована поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_2. Відповідач систематично порушує її права як власника квартири шляхом залиття її квартири. Перше залиття відбулося 26 вересня 2016 року. Внаслідок залиття в спальній кімнаті було пошкоджено фарбування на стелі приблизно площею 0,015 кв.м. Аварійну службу, яку було викликано по факту залиття, в квартиру НОМЕР_2 її мешканцями допущено не було. Друге залиття відбулося 27 березня 2017 року. Внаслідок залиття в кімнаті на стелі пошкоджено фарбування біля багета: руда пляма площею близько 0,001 кв.м. Через невеликий проміжок часу сталося третє залиття, а саме 30 червня 2017 року. Відповідно до Акту від 30.06.2017 р. причиною залиття з верхньорозташованої квартири НОМЕР_2, встановлено комісією, є відсутність герметизації примикань ванної до стін та через відсутність гідроізоляції санвузла. З метою експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту позивачка звернулась до ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» та уклала договір, відповідно до п. 2.1 якого загальна вартість робіт становить 1200 грн. Відповідно до Висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири НОМЕР_3 після залиття, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартість проведення такого ремонту становить 28 495 грн. Отже, загальний розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди становить 29 695,00 грн. Оскільки відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду, позивачка звернулась до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 29 695,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 21.06.2018 р. на 14-30 год. відповідач та представник відповідача не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення повідомлень та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Від представника відповідача через канцелярію суду 21.06.2018 року надійшла заява з проханням відкласти розгляд справи в зв'язку з тим, що він приймає участь у кримінальному провадженні як захисник, проте жодних підтверджуючих документів до заяви ним не подано.
Слід зазначити, що в судове засідання, призначене на 11.05.2018 року відповідач та його представник також не з`явились, через канцелярію суду представником подано заяву з проханням відкласти розгляд справи в зв'язку з тим, що відповідач знаходиться поза межами м. Київ та не має можливості бути присутнім на судовому засіданні, а він бере участь в кримінальному провадженні і також не зможе вчасно прибути до суду, проте підтверджуючих документів суду разом з заявою не подано.
У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з липня 2017 р., при цьому по справі неодноразово відкладалось судове засідання через неявку відповідача та його представника.
Вищенаведене дає підстави суду вважати, що сторона відповідача намагається затягнути розгляд справи, а тому суд керуючись вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК Українивважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.05.2014 р. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8).
26.09.2016 року комісією ЖЕД-319 було складено Акт про залиття, аварії, що трапились на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання, відповідно до якого 21.09.2016 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1. В результаті залиття пошкоджено: в спальні - фарбування водними сумішами стелі 0,015 кв.м. Мешканці квартири, яка розташована поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_2 не надали доступ до приміщення для встановлення причини залиття та в телефонному режимі категорично відмовились повідомити причину підтікання (а.с. 9).
27.03.2017 року комісією ЖЕД-319 було складено Акт про залиття, аварії, що трапились на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання, відповідно до якого відбулося залиття квартири АДРЕСА_1. Після залиття в кімнаті на стелі пошкоджено фарбування водними сумішами біля багета - рижа пляма 0,001 кв.м. На час обстеження пляма була суха, свіжого залиття не виявлено. Причину залиття та з якої квартири не встановлено так як аварійна служба не викликалась під час залиття та заявка в ЖЕД-319 не надходила (а.с. 10).
30.06.2017 року комісією ЖЕД-319 було складено Акт про залиття, аварії, що трапились на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання, відповідно до якого 30 червня 2017 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, а саме залиття стелі і стін житлової кімнати та стелі і стін санвузла. В житловій кімнаті пошкоджено 2 кв.м. стіни і 2 кв.м. стелі, пошкоджені багети 2,5 м., відшаровані обої стіни 2 кв.м. В санвузлі замокання декоративної штукатурки стелі площею 0,2 кв.м., пошкоджено багет 0,8 м. Причиною залиття з верхньорозташованої квартири НОМЕР_2 є відсутність герметизації притикань ванної до стін та відсутність гідроізоляції санвузла (а.с. 11).
З метою визначення матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири позивач звернувся до ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» та 30.06.2017 р. уклав Договір № 14 на створення (передачу) науково-технічної продукції. Відповідно до п. 1 Договору ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» приймає на себе виконання робіт по проведенню експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту. На виконання вимог п. 2 Договору ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України»1200,00 грн. за виконання робіт передбачених договором (а.с. 12-15).
Згідно Висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №124 після залиття, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість проведення відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) становить 28 495,00 гривень (а.с. 16-64).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2, ч.1 ст. 22 ЦК України).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України).
Згідно п.1 Розділу Х Правових позицій, висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при перегляді цивільних справ у касаційному порядку і у зв'язку з винятковими обставинами у 2008 році, у спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, діє презумпція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди.
Що стосується Акту про залиття, аварії, що трапились на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання від 29.09.2017 року, наданого через канцелярію суду стороною відповідача то слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Акт про залиття, аварії, що трапились на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання був складений комісією ЖЕД-319 29.09.2017 р. Відповідно до зазначеного Акту було проведено обстеження квартири НОМЕР_2 на предмет залиття. При обстеженні виявлено наступне: в спільні старі сліди від залиття на стіні 1,0 кв.м. (декоративна штукатурка); коридор - старе залиття на стіні 0,5 кв.м. (декоративна штукатурка); ванна - підвісна стеля частково провисла. На момент обстеження залиття не продовжується. Причину залиття встановити не можливо через давність залиття.
Суд вважає, що даний Акт не є належним доказом, оскільки був складений лише 29.09.2017 р., а останнє залиття квартири позивача відбулося 30.06.2017 року, тобто Акт складений майже через три місяці після залиття. Крім того, з зазначеного Акту неможливо встановити коли саме відбулося залиття квартири відповідача і яка була причина залиття, а отже неможливо встановити причинно-наслідковий зв'язок між залиттям квартири позивача та залиттям квартири відповідача.
Крім того, суд звертає увагу на те, що Акт про залиття, поданий стороною відповідача, було складено 29.09.2017 р., а позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав після залиття квартири 13.07.2017 р., отже Акт був складений більше ніж через один місяць після того як відповідач дізнався про те, що позивачем подано позов до суду про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири (копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та виклик до суду відповідач отримав 18.08.2017 р. (а.с. 69).
Стороною відповідача до суду не надано жодних доказів того, що залиття квартири позивача відбулося не з вини відповідача.
Отже, керуючись наведеним суд вважає доведеною вину відповідача у завданих матеріальних збитках, заподіяних майну позивача внаслідок залиття квартири у розмірі 28 495 грн. 00 коп.
За таких підстав вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, судом взято за основу звіт експертного дослідження, проведений на замовлення позивача на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку тощо, відповідно повинен бути покладений в основу рішення.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків є обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.
За проведення експертного дослідження вартості завданих збитків позивачем понесено витрати в розмірі 1 200 грн. 00 коп. (а.с.14), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 22, 1166 ЦК України,постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2) матеріальну шкоду в розмірі 29 695 (двадцять девять тисяч шістсот дев'яносто п'ять) гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: