Єдиний унікальний номер 225/1621/18
Номер провадження 2-о/225/221/2018
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

04 липня 2018 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2

за участю:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

заявника ОСОБА_4,

свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, заінтересована особа Військово-цивільна адміністрація міста Торецька Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року представник заявника адвокат ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності, звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначила наступне.

ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. До 2009 року разом з нею проживав її син ОСОБА_7 Стосунки між ними не були приязними. Син не працював, весь час збирався поїхати за кордон на заробітки. У 2009 році заявник поїхала до родички за м.Торецьк. Повернувшись додому виявила, що син зібрав речі та виїхав з квартири. Через деякий час він подзвонив, сказав, що в нього все добре, він працює, знаходиться за межами України. Більш конкретна інформація щодо його місцезнаходження у матері відсутня. Неодноразово вона намагалася вставити його місцеперебування, однак це виявилося безрезультатним. Зясувати місцезнаходження ОСОБА_7 наразі неможливо, що і стало приводом звернення до суду. Визнання сина безвісно відсутнім необхідно їй для здійснення приватизації квартири та отримання субсидії.

Представник заявника та заявник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що знає ОСОБА_7, це товариш її сина, вони були сусідами. Тривалий час товаришували, потім в 2009 році ОСОБА_7 кудись поїхав, з того моменту вона нічого про нього не чула. Куди поїхав - їй не відомо, востаннє вона бачила його в 2009 році, більше ніяких звісток про нього не отримувала. Його місцезнаходження їй невідомо.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що знає ОСОБА_7 ЇЇ син мав стосунки з дочкою ОСОБА_4, проживали у цивільному шлюбі, тобто із ОСОБА_4 вони є наче свахи. Дениса знала особисто, бачила і у місті, і вдома у ОСОБА_4. З 2009 року перестала бачити ОСОБА_7, куди він дівся їй не відомо, наче десь поїхав на заробітки з тих пір не бачила його, місцезнаходження не знає. В якому місяці 2009 року бачила востаннє не памятає.

Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, розглянувши заяву та додані матеріали до справи, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до приписів ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_7, що підтверджується поясненнями сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.8,9).

Згідно копії паспорта заявника ОСОБА_7, останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

ОСОБА_7 не зявлявся за місцем свого проживання майже девять років, про що свідчить Акт від 26.03.2018 року, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.10)

Згідно з вимогами ч.1 ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Суд надіслав запити до відповідних організацій про надання відомостей щодо ОСОБА_7

Згідно відповіді Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей та смерті на ОСОБА_7 з 01.01.2009 року по теперішній час відсутні (а.а.29).

Відповідно до відповіді УПФУ в м.Дзержинську Донецької області ОСОБА_7 на обліку управління не знаходиться, ніякого виду пенсій не отримує (а.с.32).

У відповіді УСЗН ВЦА м.Торецька Донецької області згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_7 по місту Торецьк не значиться, згідно бази даних отримувачів допомог та компенсаційних виплат на обліку не перебуває, ніяких видів допомог не отримує (а.с.33)

Згідно відповіді ВЦА м.Торецька Донецької області ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34)

На обліку у Торецькому міському відділенні Фонду соціального страхування України не перебуває та страхові виплати не отримує (а.с.35)

Згідно Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області За наявними базами у розшуку за Торецьким ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області не значиться (а.с.37).

Відповідно до ст.306 ЦПК України визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою.

Судом встановлено, що визнання ОСОБА_7 безвісно відсутнім необхідно заявнику для здійснення приватизації квартири та отримання субсидії.

Надані докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують відсутність ОСОБА_7 за зареєстрованим місцем проживання з 2009 року та неможливість встановлення його місця перебування вжитими заходами державних органів.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки останній день одержання відомостей про ОСОБА_7 встановити неможливо, а зі слів заявника та свідків останні відомості про вказану особу надходили у 2009 році, без зазначення конкретного місяця, суд на підставі ч.2 ст.43 ЦК України вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше січня наступного року, тобто 01 січня 2010 року.

Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася чи якщо одержано відомості про місце її перебування, то суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї чи іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання її безвісно відсутньою.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, суд вважає факт відсутності ОСОБА_7 за місцем реєстрації та фактичного проживання з 2009 року (тобто більше одного року) встановленим, у звязку з чим заяву про визнання особи безвісно відсутньою слід задовольнити.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.89, 264, 265, 305-309 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, заінтересована особа Військово-цивільна адміністрація міста Торецька Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (м.Дзержинська) Донецької області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім з 01 січня 2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06 липня 2018 року.

Суддя:

Присяжні: