Справа № 450/3171/17 Головуючий у 1 інстанції: Мельник І.І.
Провадження № 22-ц/783/1531/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м.Львів

Справа № 450/3171/17

Провадження № 22-ц/783/1531/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Бохонко Е.Р.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув в режимі відеоконференції, проведення якої забезпечує Апеляційний суд Львівської області та Заводський районний суд м. Миколаєва, апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухваленого у м. Пустомити 30 березня 2018 року (суддя Мельник І.І.)

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

20 листопада 2017 року позивач звернувся з позовом про зміну розміру аліментів. Просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини його щомісячного заробітку кожній дитині до досягнення ними повноліття та 1/10 частини його щомісячного заробітку на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 квітня 2016 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області вирішено стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно в користь ОСОБА_4 до досягнення дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2016 року ухвалено стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу ) щомісячно в користь ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття. Рішенням суду з нього стягнуто аліменти в користь ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини місячного заробітку на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку. Стверджує, що розмір відрахувань з заробітної плати перевищує 50 % його заробітку. Вказує, що проживає з своєю матірю, яка є інвалідом II групи, та перебуває на його утриманні.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 березня року позов задоволено частково.

Ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2016 року по справі №488/3337/16-ц, на користь ОСОБА_3 на її утримання та стягувати такі у розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 листопада 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 10 червня 2019 року.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у позовних вимогах щодо зміни розміру аліментів на дітей оскаржив ОСОБА_2 Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини доходу кожній дитині до досягнення повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

У поданому суду відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 проти доводів позивача заперечила, посилаючись на те, що підстави для задоволення апеляційної скарги та зменшення розміру аліментів на дітей відсутні. Рішення суду ухвалене з дотриманням вимог СК України та Закону України «Про виконавче провадження»

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 12,76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Діти проживають із своїми матерями: ОСОБА_4 та ОСОБА_3

З матеріалів справи, а саме з рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) в користь ОСОБА_4 на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2016 року з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) в користь ОСОБА_3 на утримання дитини, ОСОБА_7 та в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) в користь ОСОБА_3 на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Згідно довідки від 27 лютого 2018 року №159 про доходи ОСОБА_2, який працює машиністом Локомотивного депо Львів-Захід Львівської залізниці, його дохід за 2017 рік становить 122 295,78 грн., з яких 69 615,50 грн. сплачено аліментів.

Відповідно до довідки №162 від 28 лютого 2018 року про утримані аліменти із заробітної плати ОСОБА_2 за січень та лютий 2018 року, вбачається, що такі стягнуті у розмірі 4437,42 грн.

Позивач вказує, що на його утриманні перебуває мати інвалід II групи, докази про здійснення утримання матері позивач не надав.

Відповідно до довідки №397 від 27 лютого 2018 року про розмір пенсії матері позивача ОСОБА_8, за 2017 рік становить 21 954,6 грн., що підтверджує наявність власного її доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини ОСОБА_7, з 1 липня 2016 року по 30 червня 2019 року в сумі 860 грн., потребує лікування у зв»язку з наявністю захворювань.

Відмовляючи у задоволенні вимог про зменшення розміру аліментів на дітей, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи те, що позивач не звільнений від обовязку утримувати своїх дітей, розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього є мінімальним розміром гарантованого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину, сторони погодилися про визначення аліментів саме у частці від доходу, а враховуючи, що всі обставини, на які позивач покликався як на підставу зменшення розміру аліментів мали місце станом на день присудження аліментів, особа є молодого віку, працездатний, протипоказань до роботи немає - суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову в частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В іншій частині рішення не оскаржене і не переглядається.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 березня 2018 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Судове рішення набрало законної сили 2 липня 2018 року

Суддя Т.І. Приколота

Дата оформлення 6 липня 2018 року

Помічник судді М.Б. Борачок