Номер провадження 2-о/243/1024/2018
Номер справи 243/7194/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.,

присяжних Гончаренка Г.В.,

Кисельової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області,

вимоги заявника: про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім

учасники справи: не з'явились.

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції заявника.

1. ОСОБА_3 01 серпня 2018 року звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із заявою за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначила, що вона з 10 лютого 2009 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_4. В лютому 2015 року шлюбні стосунки між ними були припинені, і 22 липня 2015 року заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області їх шлюб був розірваний.

Заявниця та ОСОБА_4 мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із заявницею в квартирі АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 вибув з місця їх проживання, обіцяв повідомити про своє нове місцезнаходження і добровільно надавати допомогу на утримання сина, однак з лютого 2015 року до і до теперішнього часу своїх обіцянок він не виконав, зв'язок із ним втрачений та місце його перебування залишається невідомим.

Оскільки з лютого 2015 року заявниця не має відомостей про місце перебування батька дитини ОСОБА_4, вважає, що існують підстави визнати його безвісно відсутнім з 01 березня 2015 року.

Визнання безвісно відсутнім колишнього чоловіка необхідно заявниці за для можливості виїзду малолітнього ОСОБА_6 з окупованої території України без згоди батька, на оздоровлення, оскільки через постійні обстріли в м. Горлівка, значно погіршився стан його здоров'я.

За наведених обставин, просила суд визнати її колишнього чоловіка безвісно відсутнім.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Заявниця ОСОБА_3 була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала.

3. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Органу опіки, рішення ухвалити на розсуд суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 02 серпня 2018 провадження у справі за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім було відкрито, та одночасно призначено справу до судового розгляду.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

5. Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 липня 2015 року у цивільній справі №236/2139/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, шлюб зареєстрований 10 лютого 2009 року Міським ВРАЦС Горлівського міського управління юстиції Донецької області між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за актовим записом № 58 був розірваний. Судовим рішенням встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з лютого 2015 року (а.с. 8, 8 з.б.).

6. Згідно із свідоцтвом про народження малолітнього ОСОБА_6, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області, та його батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (свідоцтво Серії: НОМЕР_1 (а.с. 9)).

7. Відповідно до інформації наданої класним керівником Горлівського ліцею № 88 «Мечта» щодо виконання батьківських обов'язків ОСОБА_4 по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1, навчається у вказаному ліцеї з 01 вересня 2016 року, та за це час, його батько ОСОБА_4, не приймав участі в його навчанні та вихованні, контакту із сином не підтримував, і в учбовому закладі не з'являвся (а.с. 10).

8. Згідно довідки № 11715/303/04-2018 від 22.08.2018 року (а.с.20), наданою Слов'янським відділом поліції ГУНП в Донецькій області, висновком проведення розшукової перевірки, відомостями про місце знаходження та місце проживання гр. ОСОБА_4 на території України не володіють.

V. Оцінка Суду.

9. ЦПК України встановлено порядок розгляду судом справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб яких суд сам визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

10. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

11. Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_4 в місці його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, протягом одного року знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та встановлений зібраними у справі доказами.

12. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що за правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджені у судовому засіданні відомості надані класним керівником Горлівського ліцею № 88 «Мечта» щодо виконання батьківських обов'язків ОСОБА_4 по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_6, які хоч і не є офіційним документом, що створює сам по собі правові наслідки, однак, на думку суду, може слугувати джерелом тих фактичних даних, що у сукупності з іншими дослідженими доказами дає суду можливість дійти висновку про відсутність відомостей про місце перебування ОСОБА_4 в місці його постійного проживання протягом одного року.

Приймаючи до уваги відомості надані класним керівником Горлівського ліцею № 88 «Мечта» суд виходить з того, що, у тому становищі, в якому опинилася заявниця, вона була позбавлена можливості отримати офіційні документи на підтвердження відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_4 в місці його постійного проживання протягом одного року, а тому звертаючись до суду, надала усі можливі докази, які могла надати у цій ситуації.

Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов'язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Така позиція викладена в Рішенні Європейського Суду по справі «Кіпр проти Туреччини» ґрунтоване на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

13. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про місцезнаходження ОСОБА_4 були у лютому 2015 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01березня 2015 року.

14. Задоволення заяви ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй можливість разом з дитиною перетинати лінію зіткнення у межах тимчасово окупованої території України без дозволу батька, та надасть можливість вивезти дитину на оздоровлення за межі цієї території без його дозволу.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

15. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 305-309 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Горлівка Донецької області, безвісно відсутнім з 01 березня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв

Присяжні: Г.В. Гончаренко

О.М. Кисельова