Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 311/4189/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Кочева І.В.
Номер провадження 22-ц/778/2472/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (стара назва ПАТ КБ «Приватбанк») на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині вирішення спору про стягнення пені,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що між позивачем та відповідачем 06 грудня 2007 року укладено кредитний договір № ZPVAGA00002596, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 13296,00 доларів США, строк до 05 грудня 2017 року.

У зв'язку з порушенням зобов'язань відповідачем за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2015 року утворилась заборгованість загальною сумою 46027,64 дол.США, яка складається з наступного: 6945,30 дол.США - заборгованість за кредитом; 7157,61 дол.США -заборгованість по процентам за користування кредитом; 1752 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 27969,87 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,62 дол.США штраф (фіксована частина); 2191,24 дол.США - процентна складова штрафу.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29919,98 доларів США. За вказаним рішенням відповідачем здійснюється погашення заборгованості, проте в повному обсязі зобовязання за договором не виконано.

Посилаючись на викладені обставини та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом з вирахуванням суми, яка стягнута судовим рішенням, у розмірі 16583,15 доларів США, що станом на 30 вересня 2015 року еквівалентно 356869,30 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ZPVAGA00002596 від 06 грудня 2007 року в сумі 1341,59 дол. США., яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 981, 59 дол.США; заборгованості за комісією - в сумі 360 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 424 грн. 76 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано частину третю статті 551 ЦК України, оскільки стягнення пені передбачено умовами кредитного договору, тому суд неправильно відмовив у стягненні пені, відповідачем не надано будь-яких доказів наявності обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування частини третьої статті 551 ЦК України, а ступінь виконання зобовязання боржником є мінімальним, відповідачем було визнано позовні вимоги, в тому числі стягнення пені у розмірі 1 тис. доларів США.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2016 року рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 травня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 13296 доларів США нас строк до 05 грудня 2017 року.

За умовами кредитного договору відповідач повинен сплачувати щомісячно платежі на погашення кредиту з 06 по 13 число та надавати банку кошти в сумі 190 доларів 62 центи США для погашення заборгованості за кредитом, процентами, винагороди, комісії.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» стягнута заборгованість у сумі 29919 доларів 98 центів США.

Заявляючи позов, позивач надав розрахунок, який місить загальну заборгованість за кредитним договором, яка визначена шляхом встановлення наявної заборгованості на час звернення з позовом, при цьому ця сума визначена загальною, шляхом вирахування з усієї суми заборгованості тих сум, які вже були стягнені попереднім судовим рішенням та сплачені.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2015 року (а.с.66-68) відповідачка має заборгованість в сумі 46027,64 дол.США, яка складається з наступного: 6945,30 дол.США заборгованість за кредитом; 7157,61 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1752 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 27969,87 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,62 дол.США штраф (фіксована частина); 2191,24 дол.США процентна складова штрафу.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції не може бути стягнено грошову суму, яка вже увійшла до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року (а.с.4), яке набрало законної сили 04 жовтня 2013 року, сторонами не оскаржувалося, тому в силу ст.18 ЦПК України, є обовязковим для суду при вирішенні цієї справи.

Таким чином, з відповідачки на користь банку вже було стягнуто визнану повністю відповідачкою заборгованість за вказаним кредитним договором яка станом на 23 липня 2013 року становила 29 919,98 дол.США, яка складалася з: 7306,57 дол.США заборгованості за кредитом; 6176,02 дол.США заборгованості по процентам за користування кредитом; 1392 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 13590,83 дол.США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором: штрафи фіксована частина в сумі 31,29 дол. США та процентна складова - 1423,27 дол. США.

За цим слідує, що суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні грошових сум, які вже заявлялися та по яким було ухвалено рішення, що набуло чинності і знаходиться на виконанні, зокрема: вже стягнуто заборгованість за кредитним договором загальною сумою 29 919,98 дол.США, яка складалася з: 7306,57 дол.США заборгованості за кредитом; 6176,02 дол.США заборгованості по процентам за користування кредитом; 1392 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 13590,83 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором: штрафи фіксована частина в сумі 31,29 дол. США та процентна складова - 1423,27 дол. США.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за тілом кредиту, за процентами за користування кредитом та комісією за користування кредитом була стягнута з відповідача попереднім судовим рішенням, тому стягненню підлягає лише різниця між загальним залишком заборгованості та стягнутою сумою. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, суд виходив із положень частини третьої статті 551 ЦК України, якою встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проте з такими висновками суду щодо відмови у задоволенні позову про стягнення пені погодитись не можна.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За положеннями частини першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи зі змісту статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином.

Судом встановлено, що рішення суду від 24 вересня 2013 року про стягнення кредитної заборгованості боржник не виконала, тому відповідно до вимог зазначених норм матеріального права та пунктів 4.3, 4.4 кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Таким чином, новий період (після ухвалення рішення суду в попередній справі) прострочення виконання кредитного зобов'язання є й новим періодом нарахування пені, а тому відмова суду у стягненні цієї суми у повному обсязі суперечить змісту неустойки як виду забезпечення виконання зобов'язання (суд у повному обсязі позбавив кредитора права на компенсацію прострочення боржника за період після ухвалення рішення суду в попередній справі).

Статтею 546 ЦК України визначені види забезпечення виконання зобов'язання, зокрема, за частиною першою вказаною статті виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає суду апеляційної інстанції право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, враховуючи в тому числі і тяжкий майновий стан відповідачки, про який вона зазначала при подачі апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс 14 від 03 вересня 2014 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого Банком заборгованість за пенею станом на 30 вересня 2015 року становить 27969 доларів 87 центів США.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року з ОСОБА_3 стягнута пеня, яка станом на 23.07.2013 року становить в розмірі 13590.83 доларів США. Таким чином, станом на 30.09.2015 року пеня становить 14379.04 доларів США, ( 27969.87-13590.83), що еквівалентно 309436.94 грн. за курсом 21.52 відповідно до розпорядження НБУ від 30.09.2015 року.

Оскаржуваним рішенням з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № ZPVAGA00002596 від 06 грудня 2007 року в сумі 1341,59 дол. США., яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 981, 59 дол.США; заборгованості за комісією - в сумі 360 дол. США, тобто розмір пені значно перевищує розмір збитків.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про зменшення неустойки (пені), оскільки нарахована сума неустойки в розмірі 14379.04 дол. США є неспівмірною із сумою заборгованості і значно перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що визначені у п. 6 ч. 1 ст. 3; ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме щодо справедливості, добросовісності та розумності і вважає за можливе її зменшити до 21520,00 грн. що еквівалентно 1000 доларів США, станом на 17.11.2015 року.

Аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.

Керуючись ст.ст. 374, 376 , 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 травня 2016 року у цій справі в частині відмови у задоволення позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»«Приватбанк» про стягнення пені скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» пеню в розмірі 21520.00 грн., що еквівалентно 1000 доларів США станом на 17.11.2015 року

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді: