Справа № 758/6394/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіоновій Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в травні 2016 року звернувся до Подільського районного суду м. Києва, з урахуванням уточнень з зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового будинку, що укладений 25.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. за реєстровим № 229; скасувати запис про право власності ОСОБА_1 на належний будинок (літ. И), загальною площею 600,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 13441331, здійснений 25.02.2016 р. державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28456123 від 25.02.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.02.2013 року між ПАТ «Укінбанк» та ТОВ «Вугілляінвест» був укладений кредитний договір № 4932 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії (із змінами та доповненнями) з лімітом в розмірі 11 000 000,00 дол. США та кінцевим строком повернення отриманих кредитів до 16.02.2018 року. Зазначає, що в якості забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Вугілляінвест» за кредитним договором від 08.04.2013 року між ПАТ «Укрінбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим номером 1360, за яким в іпотеку ПАТ «Укрінбанк» було передано нежилий будинок (літ. И), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстрацією обтяження предмета іпотеки правами Банку було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек. У квітні 2016 року Позивачу стало відомо, що 25.02.2016 р. Управлінням державної реєстрації ГТУЮ у м.Києві в Реєстр були внесені відомості про припинення іпотеки на підставі заяви відділу ПВР УДС ГУЮ в Київській області, до якої було додано постанову про зняття арешту з майна боржника від 23.02.2016 р. у ВП № 32267327 та акт державного виконавця від 23.02.2016 р. про реалізацію предмета іпотеки. За отриманою відповіддю з даного органу ДВС Позивачу стало відомо, що виконавче провадження ВП № 32267327 стосовно ОСОБА_2 у Відділ не перебувало, вищевказана постанова державним виконавцем не виносилась та прилюдні торги з реалізації зазначено вище нерухомого майна не проводились. Внаслідок вилучення запису щодо предмета іпотеки з Реєстру 25.02.2016 р. даний нежилий будинок був проданий ОСОБА_2 ОСОБА_3 за договором купівлі продажу від 25.02.2016 р., посвідченим ПН КМНО Василенком О.А. за реєстром № 229. Стверджує про недійсність даного договору, оскільки позивач, як іпотеко держатель, свою згоду на продаж предмета іпотеки не надавав.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 20.05.2016 р. (суддя Трегубенко Л.О.).

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 05.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Ухвалою від 20.02.2018 р., за клопотанням представника позивача, до участі в справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, - приватного нотаріуса КМНО Василенка О.А.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України (2017 р.) розгляд даної справи відбувається за нормами чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України в порядку загального позовного провадження.

До початку судового зсідання представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, відзив (заперечення) не подавали, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст.223, 280 ЦПК України в заочному порядку.

Третя особа, будучи повідомленою в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, 18 лютого 2013 р. між ПАТ «Український інноваційний банк» та ТОВ «Вугілляінвест» був укладений кредитний договір № 4932 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії (із змінами та доповненнями) з лімітом в розмірі 11 000 000,00 дол. США та кінцевим строком повернення отриманих кредитів - до 16.02.2018 р.

Для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором між ПАТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_2 08.04.2013 р. був укладений іпотечний договір, посвідчений ПН КМНО Заєць І.О. за реєстром № 1360, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ПАТ «Укрінбанк» належний йому на праві власності нежилий будинок (літ. И, загальна площа - 428,1 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до припинення чи розірвання іпотечного договору. Відомості щодо обтяження предмета іпотеки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана.

Назва позивача ПАТ «Український інноваційний банк» була до 13.07.2016 р., з 13.07.2016 р. до 28.03.2017 р. - ПАТ «Укрінкомбанк», на час розгляду справи назва позивача - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія».

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 25.02.2016 р., посвідченого ПН КМНО Василенком О.А. за реєстром № 229, ОСОБА_2 , від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяв ОСОБА_5 , продав, а ОСОБА_1 придбав вищевказаний нежилий будинок (літ. И, загальна площа - 428,1 кв.м), розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п.8 даного Договору продавець ОСОБА_2 стверджував, що щодо предмету договору на момент його укладання відсутні будь-які обтяження. Згідно п.5 даного Договору відсутність заборони (арешту) відчуження та обтяження нерухомого майна іпотекою щодо предмету Договору перевірена за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом КМНО Василенком О.А. за інформаційними довідками з Реєстру від 25.06.2016 р.

Як вбачається з наданих стороною позивача документів, внесення відомостей до Реєстру про припинення іпотеки та заборони на відчуження вищевказаного нерухомого майна (як предмета іпотеки) здійснено 25.02.2016 р. Управління державної реєстрації ГТУЮ в м.Києві на підставі заяви відділу ПВР УДС ГТУЮ в Київській області, до якої було додано постанову про зняття арешту з майна боржника від 23.02.2016 р. у ВП № 32267327 та акт державного виконавця від 23.02.2016 р. про реалізацію предмета іпотеки.

Згідно листа відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 22.04.2016 р. № 1916, у відділі не перебувало зазначене вище виконавче провадження ВП № 32267327 з виконання виконавчого листа № 2-17312/15 від 12.07.2015 р., виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ «Вугілляінвест», ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Українській інноваційний банк» суми боргу в розмірі 9 800 342,0 грн., відносно боржника ОСОБА_2 . В даному листі зазначено на те, що Відділом не проводились і прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - нежилого будинку (літ. И, загальна площа - 428,1 кв.м), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , а постанова про зняття арешту з майна боржника від 23.02.2016 р. у ВП № 32267327 та акт державного виконавця від 23.02.2016 р. про реалізацію предмета іпотеки Відділом не складались.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що на час укладення між відповідачами договору купівлі-продажу зазначеного вище нежилого будинку даний об`єкт нерухомого майна перебував в іпотеці позивача.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28.02.2017 р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2017 р., було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрінком», третя особа: ТОВ «Вугілляінвест», ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання недійсним вищевказаного договору іпотеки від 08.04.2013 р. (справа № 758/8938/16-ц).

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин - правомірна, вольова дія суб`єкта правовідносин, що спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Цивілістичне розуміння правочину побудоване на презумпції його правомірності (ст.204 ЦК України), що є проявом засад цивільного законодавства, які ґрунтуються на справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ст.3 ЦК України). Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а згідно ч. 5 ст. 213 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.9 ч.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено Законом. Проте відчуживати предмет іпотеки іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя (ст.9 ч.3 Закону).

В судовому засіданні достеменно встановлено, що згоду відповідачу ОСОБА_2 , як іпотекодавцю, на відчуження 25.02.2016 р. предмета іпотеки за договором від 08.04.2013 р. позивач, як іпотекодержатель, не надавав.

Отже, суд визнає доведеним факт порушення прав позивача спірним правочином і відповідність вимог про визнання правочинів недійсними приписам ст. 3 ЦПК України ст. 16 ЦК України з огляду на те, що неправомірним правочином позивача позбавлено його прав іпотеко держателя та при вчиненні оспорюваного договору порушено законодавчі норми, що виключають дійсність даного договору купівлі-продажу від 25.02.2016 р.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не заснованими на законі, доводи позивача не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. А відтак, позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.125, 126 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В:

Позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про визнання договору купівлі-продажу недійсним - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилого будинку (літ.И), загальною площею 600,8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від 25.02.2016 року, укладений між ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. за реєстром № 229.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 28456123 від 25.02.2016 р., та скасувати запис про право власності № 13441331 від 25.02.2016 р. за ОСОБА_1 на нежилого будинку (літ.И), загальною площею 600,8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 0), у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, прийняті (зареєстровані) 25.02.2016 р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова