Провадження № 2/761/5380/2018
26 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Малашевського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про відшкодування майнової шкоди.
Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 26.09.2018 року о 10.00 год.
Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).
Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 04.08.2017 року о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «SUBARU IMPREZA» д/н НОМЕР_6, в м. Києві, на перехресті вул. Червоноткацька - вул. Пожарського, під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 208» д/н НОМЕР_3, що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК № 7090708, АТ «СК «АХА страхування» застрахувало цивільно-правову відповідальність осіб, які експлуатують транспортний засіб «SUBARU IMPREZA» д/н НОМЕР_6.
Згідно зі звітом № 351/17 про визначення вартості матеріального збитку від 28.12.2017 року, вартість ремонту автомобіля позивача становить 80 114,90 грн.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Як зазначає позивач та вбачається з повідомлення АТ «СК» АХА страхування» від 10.10.2017 року, АТ «СК»АХА страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 51 131, 35 грн.
Відповідно п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з викладеного вище та оцінюючи матеріали справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 19 763,86 грн.
Окрім того, позивач також просила стягнути з відповідача на її користь 900, 00 грн., з яких 500,00 грн. - вартість виїзду незалежного експерта на місце огляду автомобіля та 400,00 грн., - витрати на відправлення телеграми винуватцю ДТП.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума сплачено нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 704,80 грн., а також витрати на залучення експерта у розмірі 500,00 грн.
Разом із тим, суд не вбачає правових підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на відправлення телеграми винуватцю ДТП, оскільки вказані витрати не відносяться до витрат, визначених ст. 133 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 19 763,86 грн., витрати на залучення експерта у розмірі 500, 00 грн., та 704,80 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: АДРЕСА_1;

ОСОБА_2: АДРЕСА_2

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення складено: 03.10.2018 року.