Справа № 484/5056/18
Провадження № 2/484/1983/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Лянгорт З.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок який знаходиться за адресою: вул. Маршала Павла Рибалка, 27 в м. Первомайськ Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.02.2001р. в м. Первомайськ Миколаївської області.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказав, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, що належало на праві власності спадкодавцеві, в тому числі й на вище вказаний житловий будинок та вклади в Ощадбанку. Позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину. Вони вирішили поділити спадкове майно таким чином: ОСОБА_1 зазначений житловий будинок, а ОСОБА_2 вклади. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок та в укладенні угоди, їм було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на нього.

Представник позивача, ОСОБА_4, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розглядати справу без його участі та участі позивача.

Відповідач в підготовче засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає та просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

27 лютого 2001 року в м. Первомайськ Миколаївської області померла ОСОБА_3, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області видане свідоцтво про смерть серії І-ФП № 044589 від 28 лютого 2001 року та зроблений відповідний актовий запис №171.

Відповідно до копії актового запису про народження, 27.04.1955 року народився ОСОБА_1, батьками якого записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3, тобто позивач є рідним сином спадкодавця.

З копії спадкової справи № 381/2001, наданої Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, вбачається, що 30.05.2018 рокуіз заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які були зареєстрована за № 485 та № 1280, відповідно. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, наданої Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті 27.02.2001 року ОСОБА_3, на вказаний будинок через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України та ч. 2. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Рішенням №1044 виконавчого комітету Первомайської міської ради депутатів трудящих від 07.12.1976р. ОСОБА_3 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці №27 по вул. Дроздовка в м. Первомайську Миколаївської області площею 600кв.м.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 був здійснений відвід зазначеної земельної ділянки, про що складено акт.

20.01.1977 року, між ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Первомайської міської ради депутатів трудящих був укладений договір про передачу у безстрокове користування земельної ділянки, яка розташована по вул. Дроздовка, 27 в м. Первомайську Миколаївської області площею 600кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти, який був зареєстрований в реєстрі за № 345.

Таким чином, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на момент побудови будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України від 01.01.2004р. та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі Порядок) для державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна подаються, зокрема: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; 2) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси;

Згідно п.42 Порядку для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

З документів, наданих представником позивача вбачається, що ТОВ «Архітектурно будівельна компанія «АрхСіті» станом на 08.06.2018р., був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Маршала Павла Рибалка, 27 в м. Первомайськ Миколаївської області, згідно якого вищезазначений будинок збудований та господарські будівлі і споруди були побудовані до 05.08.1992 року. Отже, вказаний будинок прийнятий в експлуатацію.

Вище викладене свідчить про те, що ОСОБА_3, за життя, набула право власності на вказаний будинок, а її син ОСОБА_1, фактично прийняв спадщину після смерті останньої, оскільки проживав з нею на момент смерті та вступив в управління спадковим майном.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1261 ЦК України позивач, як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Захист права власності).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що відповідач проти позову не заперечувала, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушені, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Маршала Павла Рибалка, 27 в м. Первомайськ Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.02.2001р. в м. Первомайськ Миколаївської області.

Повне судове рішення буде складено 26.12.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко