УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

представника скаржника - ОСОБА_1,

представника Московського ВДВС

ГТУЮ у Харківській області - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс» на постанову Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заінтересована особа - ПАТ «Державний експортно імпортний банк України » про арешт коштів боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Євро - Диліжанс» ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаною скаргою в якій просила:

1/. визнати неправомірною Постанову про арешт коштів боржника у ВП №54635742 від 02.02.2018 року в частині накладення арешту коштів, що містяться на рахунку АТ Укрексімбанк МФО 322313, рахунок №3723.

2/. зобовязати заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 скасувати Постанову ВП №54635742 від 02.02.2018 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку АТ «Укрексімбанк»,МФО 322313, рахунок №3723.

3/. зобовязати заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 забезпечити направлення до філії АТ Укрексімбанк в м. Харків, що розташована за адресою м. Харків, вул. Чернишевська, 11 у передбачений законом спосіб та термін постанови про зняття арешту з коштів боржника.

В обґрунтування своєї скарги заявник вказала проте, що у провадженні Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходяться матеріали виконавчого провадження №54635742, в якому ТОВ Євро- Диліжанс має статус - боржника.

Постановою про арешт коштів боржника від 02.02.2018 року у виконавчому провадженні №54635742 було накладено арешт на грошові кошти ТОВ Євро - Диліжанс, що містяться на рахунку в АТ Укрексімбанк МФО 322313, та інших банківський установах.

Між ТОВ Євро-Диліжанс та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі керуючого філією ВАТ Укрексімбанк в м. Харкові та ТОВ «Євро- Диліжанс» укладено договір №117-19109 про обслуговування зарплатних платіжних карток (надалі - Договір)

Відповідно до п.4.1.1 Договору Організація має право перераховувати в ОСОБА_4 на Транзитний рахунок кошти для виплати заробітної плати або інших виплат працівникам організації, передбачених чинним законодавством України. Листом вих. №068-05/1806 від 17.05.2017 р. з філії публічного акціонерного товариства ДЕРЖАВНИЙ ОСОБА_4 УКРАЇНИ до ТОВ Євро-Диліжанс було повідомлено, що розрахунковий рахунок №9120 було змінено на №3723.

Представник заявника вважає, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

В судовому засіданні представник ТОВ «Євро Диліжанс» ОСОБА_5 підтримав подану скаргу.

Представник Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечував вказав, що під час примусового виконання виконавчого документу державним виконавцем використані надані йому права, відповідно до Закону, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб виконавчою службою не допущено.

Представник заінтересованої особи стягувача ТОВ « Порше Україна» в судове засідання не зявився, направив до суду заяву розглядати справу за відсутністю представника.

Представник ПАТ « Державний експортно імпортний банк України» в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд вислухав пояснення скаржника, представника субєкта оскарження, перевірив матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою від 02.02.2018 року заступником начальника відділу ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 640/15253/14-ц, виданого 21.06.2017 року Київським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ТОВ « Євро Диліжанс», ОСОБА_3 на користь ТОВ « Порше Лізинг Україна» заборгованості за договором лізингу, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках різних Банків, в тому числі на рахунку АТ « Укрексімбанк», МФО 322313 / а. с. 8 /

За даними Філії публічного акціонерного товариства « Державний Експортно імпортний банк України» рахунок № 9120 / код валюти 980 / відкритий ТОВ « Євро-Диліжанс» змінено на рахунок № 3723 / код валюти 980 / / код Банку 322313 / / а. с. 9 /

21 січня 2001 року ВАТ «Державний експортно імпортний банк України» та ТОВ «Евро Диліжанс» уклали договір про обслуговування зарплатних платіжних карток / а. с. 10 /

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених законом заходів для виконання рішення. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право крім іншого, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

На підставі до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Також положеннями даної статті передбачено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження (частина 3 статті 57 Закону).

На підставі ч.ч. 1, 2. ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику" та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", перелік, яких є вичерпним.

Згідно ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Однак суд зазначає, що право на отримання заробітної плати та соціальних виплат гарантуються Конституцією України.

Так, ст. 43 Конституції України вказує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Кодекс законів про працю у ч.5 ст.97 зазначає, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

З огляду на зазначені вище норми законодавства суд приходить до висновку, що держава на законодавчому рівні гарантує працівникам першочергову виплату заробітної плати і така виплата не може бути поставлена в залежність від здійснення будь-яких інших платежів та їх черговості.

На підставі викладеного суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а саме в частині скасування частково постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2018 року, що містяться на рахунку ТОВ «ЄВРО-ДИЛІЖАНС»: код фінансової установи 322313, назва фінансової установи: АТ «Укрексімбанк» у м. Харків, номер рахунку: 3723 / код валюти 980 / з якого здійснюється виплата заробітної плати згідно договору про обслуговування зарплатних платіжних карток від 24.01.2007 року.

У задоволенні інших вимог скарги слід відмовити за її необґрунтованістю, оскільки постанова прийнята відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ДИЛІЖАНС» на постанову Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт коштів боржника задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2018 року, винесену заступником начальника відділу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження ВП №54635742 в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства, та оплати послуг банку, пов'язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок №3723 / код валюти 980 /, в Акціонерному товаристві «Укрексімбанк», МФО 322313.

У задоволенні в іншій частині позовних вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5 п.15 ч.1 Розділу VIII Перехідних положень Цивільно процесуального кодексу України до Апеляційного суду Харківськоїобласті протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи / вирішення питання / без повідомлення / виклику / учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -