Справа № 510/1556/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.18 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просять відмовити в їх задоволенні, пояснили, що дійсно із призначенням позивачки на посаду завідуючої ясла-саду «Чомучка» в м.Рені в колективі склалися складні, конфлікті відносини між працівниками. Основною причиною виникнення таких відносин, стало покладення інших, не передбачених умовами трудового договору, обовязків на працівників саду, наполегливе зобовязання вихователів вести розяснювальну роботу серед батьків щодо внесення благодійних внесків на користь саду, зобовязання вихователів до подання звітів про надходження таких коштів та їхнього обсягу та ін. У більшості колективу працюючих ясла-саду «Чомучка» ці «нововведення» викликали обурення, вони висловлювали їх, і оскільки нічого за суттю не змінювалося, користуючись ст. 40 Конституції України, члени колективу, у тому числі і відповідачі, стали направляти скарги та заяви, звернення до Ренійського міського голови, голови Ренійського районного відділу освіти РДА та в інші органи з метою впливу на ситуацію, що склалася у садку. Відповідачі зауважують, що у текстах їхніх звернень не міститься прямого посилання на вчинення ОСОБА_1 корупційних діянь, складу якогось злочину, отже, ними були викладені обставини, які дають оцінку роботи завідуючої установи, яка порушує конституційні права працюючих, було доведено про морально-психологічний клімат в колективі та інше. З цих підстав, відповідачі вважають, що в даному випадку, з їхнього боку мало місце не розповсюдження недостовірної інформації, а реалізація їхнього конституційного права на направлення індивідуальних чи колективних письмових звернень до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, а це не могло привести до негативного впливу на честь, гідність, ділову репутацію позивачки, і з вязку із чим і не могло заподіяти їй моральної шкоди. На підставі викладених доводів, письмових заперечень відповідачі та їхній представник просили у задоволення позову відмовити.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6 на задоволенні позовних вимог наполягали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія скарги від 28.04.2016р.; копія листа-звернення працівників дитячого саду «Чомучка до Ренійського міського голови; копія колективної скарги від 12.01.2016р.; копія наказу по Ренійському ДНЗ я/с «Чомучка» від 12.12.2011р. №62; копія відповіді голови Ренійської РДА на скаргу від 12.01.2016р.; копія трудової книжки, оформленої на імя ОСОБА_1; копія протоколу №3 батьківських зборів від 10.08.2012р.; копія протоколу батьківських зборів з 11.06.2010р.; копія посвідчення Одеського обласного інституту удосконалення вчителів, виданого на імя ОСОБА_1; копії численних грамот на імя ОСОБА_1; копії протоколів звітно-виборчих зборів від 11.06.2013р., 13.06.2014р.; копія листу голови Ренійського райкому профспілок від 15.02.2016р.; копія пояснювальної записки ОСОБА_1 від 01.02.2016р.; копія відповіді начальника ВОМС РДА на клопотання від 17.06.2016р.; копія клопотання про збіднення ОСОБА_1 з посади; лист ОСОБА_2 від 19.02.2016р.; копія доповідної ОСОБА_7 від 28.06.2016р.; копія клопотання співробітників ДНЗ «Чомучка» від 17.06.2016р.; копія листа-звернення від 14.12.2015р. до міського голови; копія колективної скарги від 12.01.2016р.; копія наказу №45-Л від 09.06.2009р. про звільнення переводом вихователя ОСОБА_1; копія відповіді начальника ВОМС Ренійської РДА від 14.11.2016р.; копія скарги ОСОБА_2 від 13.01.2016р.; акт про порушення видачі їжі на кухні ; копія трудової книжки, оформленої на імя ОСОБА_3; копія трудової книжки, оформленої на імя ОСОБА_2; копія статуту ДНЗ ясла-садка «Чомучка» Ренійської міської ради; копія скарги відповідачів, адресованої ОСОБА_8; копія роздрукованої скарги з сайту «Електронна книга скарг України»; копія звіту завідувача ДНЗ «Чомучка» за 2015/16 навчальний рік; копія протоколу звітно-виборчих зборів завідуючої ДНЗ «Чомучка» від 14.06.2013р.; копія протоколу звітно-виборчих загально садових батьківських зборів від 10.08.2012р.; копія протоколу звітно-виборчих зборів завідуючої ДНЗ «Чомучка» від 13.06.2013р.; копія звіту завідувача ДНЗ «Чомучка» за 2009-2016рр.; копія листа-звернення працівників ДНЗ «Чомучка» до ОСОБА_9; копія заяви ОСОБА_1 від 05.02.2016р.; копія заяви ОСОБА_1 від 21.01.2016р.; копія звернення працівників д/с «Чомучка» від 24.06.2016р.; копія листа-звернення до голови Ренійської РДА від 18.01.2016р.; копія пояснювальної записки ОСОБА_1; копія заяви відповідачів від 28.03.2017р.; копія письмової відповіді голови Ренійської РДА на скаргу від 12.01.2016р.; копія витягу з протоколу ПК від 19.01.2016р. №16; копія протоколу №2 від 20.09.2016р. засідання атестаційної комісії ІІЦ рівня Ренійського РВОМС РДА; копія листа з питання щодо наказу РВОМС від 20.09.2016р. №153.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, зазначивши, що з 2009 р. вона працювала у ДНЗ ясла-садок «Чомучка» Ренійської міської ради завідувачем. У період з 03.11.2014р. по 13.12.2015р. позивачка знаходилася у декретній відпустці, після виходу з якої (14.12.2015р.) вона продовжила виконувати свої обовязки на минулій посаді. На період декретної відпустки тимчасово виконувала обовязки позивачки відповідачка ОСОБА_3 Після виходу на роботу позивачку неодноразово викликали до Ренійської РДА і звязку із тим, що відносно неї надходили численні скарги, звернення та клопотання про її звільнення з посади і вона неодноразово повинна була надавати докази неправомірності і безпідставності звинувачень відносно неї, пояснення, документи на предмет професійної відповідності на своє виправдання. Так, 14.12.2015р. Ренійському міському голові був поданий лист-звернення працівників д/с «Чомучка», в якому було надано оцінку періоду роботи за час керівництва ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було висунуто прохання про перегляд питання про призначення та затвердження завідувача д/с «Чомучка», причому оцінка періоду роботи ОСОБА_1 була негативною, а ОСОБА_3 позитивною. 12.01.2016р. до Ренійської РДА, Ренійської міської ради, Ренійського відділу освіти, Ренійської районної ради надійшла колективна скарга працівників д/с «Чомучка» із скаргами на порушення їхніх прав та законних інтересів, зазначенням на вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій під час виконання нею посадових обовязків, та проханням провести перевірку викладених в колективній скарзі обставин, надати належну обєктивну оцінку відповідності займаній посаді завідуючого ДНЗ «Чомучка» - ОСОБА_1 та зняти її займаної посади. 13.01.2016р. від працівника вихователя д/с «Чомучка» - ОСОБА_2 до Ренійської РДА надійшла скарга на неналежну поведінку ОСОБА_1 щодо неї, як працівника. 04.02.2016р. на сайті «Електронна книга скарг України» була розміщена інформація під заголовком «Завідувач дитсадочку експлуатує персонал», в якій також були викладені обставини вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 відносно підлеглих осіб. 28.04.2016р. від відповідачів вихователів д/с «Чомучка» надійшла скарга до начальника Відділу освіти, молоді та спорту ОСОБА_8, в якій, за твердженнями позивачки, начебто булу відносно неї розповсюджена інформація щодо її неправомірної керівної діяльності у садку, яка не відповідала дійсності, порушила її честь, професійну гідність та ділову репутацію. 28.03.2017р. відповідачами на адресу Департаменту освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації був направлений черговий лист-звернення із описом всієї ситуації, що склалася та повідомленням про те, що ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із вимогами про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

18.01.2016р. від працівників д/с «Чомучка» до голови Ренійської РДА, голови Ренійської районної ради, міського голови, начальника ВОМС РДА надійшов лист-звернення із описом ситуації, що склалася між працівниками садочку, та проханням припинити некоректні звинувачення на адресу ОСОБА_1 24.06.2016р. від працівників д/с «Чомучка» до начальника Відділу освіти, молоді та спорту ОСОБА_8 надійшло письмове звернення на захист ОСОБА_1 із проханням провести перевірку, вплинути на внутрішні відносини у колективі дитсадку, поновити морально-психологічну обстановку у трудовому колективі.

Вищевказані численні звернення працівників саду свідчать про те, що між працівниками садку склалися складні відносини, конфліктні, такі, що насамперед, стосувалися питання зайняття керівної посади а, потім, як такі, що перенеслися і на інших членів колективу, які взагалом стали підтримувати ту чи іншу особистість за власними симпатіями та відносинами між ними. Цей факт позивачка не заперечувала, підтвердила те, що у робочому колективі на час виникнення конфліктної ситуації були як прихильники відповідачів, так і прихильники з її боку, ця конфронтація призвела до порушення нормальних колективних звязків працівників під час виконання ними трудових обовязків.

Однак, незважаючи на це, позивачка вважає, що відповідачі, звертаючись із своїми скаргами, заявами порушили вимоги ст.277 та ст. 302 ЦК України, оскільки поширили завідомо недостовірну інформацію, негативну, нічим не підтверджену про її професійну непридатність, зловживання посадовими обовязками, вчинення корупційних діянь та витрату благодійних батьківських внесків не за призначенням, не надавши жодних істотних доказів про це. Як вказує позивачка, ця інформація дискредитувала її як педагога, завдала шкоду її діловій репутації та порушила її права на повагу до честі, гідності, а тому відповідачі згідно із вимогами ст.. 277 ЦК України зобовязані її спростувати у такий самий спосіб, у який вона була поширена. Після цих неодноразових звернень відповідачів відносно неї, як керівника д/с, проводилися численні перевірки, контролі вищестоящими органами, порушень, які б могли призвести до порушення кримінальної справи відносно неї не було виявлено, цими ж органами були надані керівні вказівки на усунення виявлених порушень, які вона безумовно виконувала та усувала їх в роботі. Позивачка також зазначає, що цими неправомірними діями відповідачок їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 89999 грн., які просить суд стягнути на її користь.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи, надані суду доводи та заперечення, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачці слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір.

Отже, Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності. Разом із цим, Конституцією гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії враховується, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Зміст цивільно-правового захисту честі, гідності та ділової репутації становлять правовідносини, за яких морально потерпіла сторона наділяється правом вимагати через суд спростування відомостей, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію, а друга сторона, яка такі відомості поширила, зобовязана дати спростування, якщо не доведе, що відомості відповідають дійсності.

Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Право фізичної особи на недоторканість своєї ділової репутації закріплене у ст. 299 ЦК України. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації.

Статтею 200 ЦК України та статтею 1 Закону України "Про інформацію" передбачено, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

В силу положень ст. 47 Закону України "Про інформацію", порушенням законодавства України про інформацію, що тягне дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність, є поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи.

Під поширенням інформації слід розуміти, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

За приписами ч.3, ч. 4 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Отже, при визначенні інформації неправдивою є введення законодавцем презумпції добропорядності, яка означає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Згідно ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних, свобод (ратифікована ЗУ від 17.07.1997 року) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною другої даної статті встановлено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Даною нормою також встановлено, що якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

З урахуванням вищевказаного, судом було встановлено, що дійсно протягом 2016-2017рр. у колективі дитячого садку «Чомучка» склалися непрості стосунки, весь трудовий колектив перебував у стані конфлікту та конфронтації, це в основному було повязано із тим, що не всі працівники підтримували кандидатуру завідувачки садку ОСОБА_1 та виступали за ОСОБА_3, яка тимчасово (на період декретної відпустки ОСОБА_1В.) виконувала обовязки завідувача д/с «Чомучка». За власними поглядами та інтересами у трудовому колективі саду фактично склалися групи підтримки на користь однієї та іншої, члени якої обопільно, неодноразово, систематично, іноді вдаваючись у некоректні звинувачення та вказуючи на численні порушення у субординації, трудової дисципліни керівника, зверталися до численних вищестоящих органів, яким вони підпорядковуються, із різними скаргами, зверненнями, листами, повідомленнями. Яких-небудь конкретних порушень закону, які начебто вчинила ОСОБА_1, в них не було викладено, взагалі вони носили оціночний характер, в них були викладені судження тих чи інших осіб працівників саду, щодо поведінки керівника ОСОБА_10, її манери спілкування із підлеглими, форм спілкування, висловлювань та виразів на адресу підлеглих.

Крім того, у скаргах на ОСОБА_1 були повідомлені відомості про використання нею благодійних внесків батьківських коштів, якісь відомості щодо ненадання нею звітів про використовування цих коштів, внаслідок чого за розпорядженням голови Ренійської РДА була створена робоча група у складі спеціалістів РДА, були визначені направлення роботи її членів. Згідно листа голови Ренійської РДА ОСОБА_11, під час перевірки було виявлено ряд необґрунтованих звинувачень на адресу завідуючої ДНЗ «Чомучка» , в ході проведених бесід із працівниками саду, ряд працівників не можуть засвідчити викладені в скарзі факти, ряд працівників спростовують їх, перевіркою було підтверджено факт напруги в колективі, але «він пов'язаний із бажанням деяких працівників скомпрометувати діючого завідувача ОСОБА_1, яка виконує свої службові обовязки, керуючись посадовою інструкцією та іншими нормативними документами». Робочою групою було перевірено організацію бухгалтерського обліку, дотримання порядку проведення атестації педагогічних працівників. В той же час було виявлено і ряд недоліків, але вони є недоліками, які допускаються керівництвом під час здійснення ним керівної діяльності, виявляються під час проведення перевірок і ніяк не являються обєктами чи предметом злочинних діянь. Рекомендації щодо виявлених недоліків були надані ОСОБА_1 членами робочої групи, основною рекомендацією була нормалізація морально-психологічного клімату у колективі.

Проведення перевірки Ренійською РДА знов таки підтвердило, наскільки глибоко, гостро стала проблема у спілкуванні та забезпеченні нормальної робочої атмосфери у колективі ДНЗ «Чомучка», як важливо виявляти повагу один до одного у трудовому колективі. Тому, в атмосфері непорозуміння та упередженого відношення сторін у справі, боротьби за посаду керівника, відповідачі емоційно виклали у скарзі свої оціночні судження, думку з порядку та правил керування у дитячій установі, свої критичні зауваження та обопільно заявляли прохання до вищестоящого органу розібратися та провести перевірку діяльності у ДНЗ.

Згідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Вищевказане право на звернення забезпечує громадянам можливість відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, участі в управлінні державними і громадськими справами, впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій. Змістом права на звернення є право громадян: клопотати про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та законних інтересів; оскаржувати дії (або бездіяльність) та рішення державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, обєднань громадян, підприємств, посадових осіб, якими порушено його права і законні інтереси, і вимагати їх поновлення; повідомляти про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлювати думку щодо поліпшення їх діяльності; висловлювати поради і рекомендації тощо.

З огляду на вищевикладене, скарги, заяви, листи відповідачів, які надсилалися органам влади та місцевого самоврядування носили характер звернень в порядку ст.40 Конституції України, а відомості, які в них були зазначені становили зміст права на звернення відповідачів, мали субєктивний оціночний критерій заявників, критику і судження, які не можуть вважатися поширенням недостовірної інформації, що призвела до порушення честі, гідності, ділової репутації позивачки.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. В даному випадку судом не встановлено фактів порушення особистих немайнових прав позивачки, тому суд вважає, що і вимоги про стягнення моральної шкоди не можуть бути судом задоволенні, оскільки така позивачці не причинялася.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 34, 40 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних, свобод (ратифікована ЗУ від 17.07.1997 року), ст.ст. 23, 200, 277, 280, 297, 1167 ЦК України, статті 277 ЦК, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", ст. ст. 1, 47 Закону України "Про інформацію", -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник