КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2093/18
Провадження № 2/552/854/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Шаповал Т.В.
при секретарі - Дубовик І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу в порядку спрощеного провадження без виклику осіб за позовом ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 спілки «Полтава і полтавці» , місцезнаходження: м. Полтава, вул.. Визволення,21 про стягнення заробітної плати, компенсацію за не використану відпустку, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, компенсацію за не використану відпустку, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди.
В поданій до суду заяві посилався на те, що з 09.09.2013 року по 30.03.2018 року працював у кредитній спілці «Полтава в полтавці» на посаді голови правління та головного бухгалтера кредитної спілки, звільнений за власним бажанням. В день звільнення відповідачем нарахована , але не виплачена йому заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, не здійснено повний розрахунок.
Ухвалою від 18 квітня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у відповідача довідку про розмір середньої заробітної плати відповідача, нарахованих, але не сплачених при звільненні сум.
Відповідач ОСОБА_2 спілка «Полтава і полтавці» відзив на позовну заяву не подав та не виконав вимоги ухвали про витребування доказів.
15.05.2018 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог,в якій зазначив, що 04.05.2018 року відповідачем була виплачена заробітна плата , а також компенсація за невикористану відпустку, а тому остаточно просив суд стягнути з відповідача 5915 грн. середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, а також 10 000 грн., моральної шкоди завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, перебував з відповідачем в трудових відносинах, згідно з наказом №3 від 30.03.2018 року звільнений з посади голови правління кредитної спілки, а також з посади головного бухгалтера кредитної спілки за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Частиною 2,4 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних обовязків.
Відповідачем до суду відзив на позовну заяву, докази чи будь-які письмові пояснення не подавалися.
Враховуючи вищевикладене та враховуючи, що відповідачем заперечень щодо наданих позивачем розрахунків та інших розрахунків до матеріалів справи не подано, суд приймає відповідні розрахунки до уваги.
Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачем проведено не було.
Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Оскільки з позивачем в день звільнення повного розрахунку відповідачем проведено не було, періодом затримки розрахунку при звільненні є період з 30 березня 2018 року (день звільнення) по 04 травня 2018 рік ( день виплати заробітної плати) , тобто 1 місяць 4 дні.
Розмір середнього заробітку судом вираховується за наступним розрахунком.
Як вбачається з матеріалів справи, заробітна плата позивача за 2 останні місяці складає 7446 грн.
Відповідно, середньомісячний заробіток складає:
7446грн. /2 = 3723 грн. Середньоденний заробіток складає 177,28 грн.
Таким чином, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні становить:
3723 грн. х 1 міс . = 3723 грн. + 177,28 грн. х 4= 709,12 грн., а всього 4432,12 грн.
Тому з відповідача ОСОБА_2 спілки «Полтава і полтавці» на користь позивача підлягає стягненню 4432,12 грн..
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Оскільки судом встановлено порушення відповідачем законних прав позивача, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Але розмір такої шкоди позивачем дещо перебільшений. Суд, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір моральної шкоди в сумі 4 000 грн. та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Доказів на обґрунтування моральної шкоди в більшому розмірі позивач суду не надав.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4432,12 грн., на відшкодування моральної шкоди 4 000 грн., всього 8 432,12 грн..
З відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 409,60 грн відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 141, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 / місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1/ до ОСОБА_2 спілки «Полтава і полтавці» /місцезнаходження: м. Полтава, вул.. Визволення,21/ про стягнення заробітної плати, компенсацію за не використану відпустку, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 спілки «Полтава і полтавці» / місцезнаходження: м. Полтава, вул.. Визволення,21/ на користь ОСОБА_1 / місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2/ середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4432,12 грн., на відшкодування моральної шкоди 4 000 грн., всього стягнути 8 432,12 грн..
Стягнути ОСОБА_2 спілки «Полтава і полтавці» / місцезнаходження: м. Полтава, вул.. Визволення,21/ на користь держави судовий збір у розмірі 1 409 грн 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2018 року.

Суддя Т.В.Шаповал