АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

5 липня 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І, ОСОБА_1

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3 міський голова ОСОБА_4, ОСОБА_3 міська рада, Комунальна медична установа «Міська стоматологічна поліклініка»

апеляційна скарга ОСОБА_3 міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 травня 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 травня 2018 року забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_3 міському голові, ОСОБА_3 міській раді та її посадовим особам проводити конкурс на зайняття вакантної посади головного лікаря Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» до вступу в законну силу судового рішення у цій справі.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову відмовити.

Посилається на те, що суд постановляючи ухвалу порушив норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Так, згідно статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується

забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» 22 грудня 2006 року, N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову.

Просив забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 міському голові, ОСОБА_3 міській раді та її посадовим особам проводити конкурс на зайняття вакантної посади головного лікаря Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» до вступу в законну силу судового рішення у цій справі.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову у цій справі у зазначений позивачем спосіб.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Відповідно до частини 1 статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

З огляду на вказані норми матеріального права реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про скасування розпорядження ОСОБА_3 міського голови про звільнення ОСОБА_5 з роботи, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в разі незабезпечення позову у спосіб який просить застосувати ОСОБА_2 немає.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 травня 2018 року задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 травня 2018 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 міського голови , ОСОБА_3 міської ради, Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним та скасування розпорядження ОСОБА_3 міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_1