Справа №345/2789/18
Провадження № 2-о/345/55/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.07.2018 р. м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді Сухарник І.І.
секретаря судового засідання Баран В.В.
за участю: заявника ОСОБА_1
представника заявника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в поряду окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3, про видачу обмежувального припису, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3, яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1; обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_4 за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, пр.Л.Українки, 94 (магазин «Орбіта»); заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.
Обґрунтовує заяву тим, що вона з 21.02.2014 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Від цього шлюбу у них народився син перепічка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.05.2015 шлюб між ними було розірвано. Причиною розлучення є те, що спільне життя у них не склалося, між ними часто виникали суперечки, перестали розуміти один одного, що призвело до фактичного розпаду сімї.
Заявник вказує, що з часу розірвання шлюбу і по даний час ОСОБА_3 вчиняє психологічне та фізичне насильство проти неї та її дитини, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує, ображає у нецензурній формі та заподіює тілесні ушкодження. Все це відбувається в присутності дитини, у звязку із чим заявник зверталася за допомогою до психолога.
Під час зустрічі з батьком дитина дуже страждає. Тому таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини та породжує у неї ряд хвороб. 21.05.2018 року складено акт зясування обставин вчинення начильства в сімї або реальної загрози його вчинення, в якому зазначено, що жінка з дитиною потребують консультації практичного психолога. Також ОСОБА_3 постійно висловлюється образливо та нецензурно, публічно ображає ОСОБА_1, намагається проникнути у її житло.
ОСОБА_1 зазначає, що 19.06.2018 року ОСОБА_3 увірвався у її квартиру, накинувся на неї і почав її бити. Також 12.05.2018р. о 13.30 год. у парку ім.І.Франка у м.Калуші ОСОБА_3 наніс заявниці тілесні ушкодження. За фактом нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внесено відповідні відомості до ЄРДР.
22.06.2018 комісією складено акт зясування обставин вчиненя насильства в сімї або реальної загрози його вчинення, в якому зазначено, що сімя потребує юридичного супроводу, надання представвника в суді з метою винесеня обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 Отже, дії ОСОБА_3 (приниження, переслідування, постійні образи, залякування, побої) викликаєть у заявниці побоювання за власну безпеку та безпеку дитини, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3
Ухвалою від 21.08.2018 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали з викладених у ній підстав, просять суд заяву задовольнити в повному обсязі.
Заінтересована особа в судове засідання не зявився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Неявка заінтересованої особи в судове засідання, яка повідомлена належним чином, не перешкоджає судовому розгляду.
Заслухавши посянення заявника та її представника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.07.2015 шлюб між ними було розірвано (а.с.52). Від шлюбу народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, якого вказаним рішенням суду залишено проживати з матірю ОСОБА_1
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого Калуської ЦРЛ №5962 (а.с.35) ОСОБА_1 в період з 19.06.2018 року по 25.06.2018 року перебувала на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Калуської ЦРЛ із діагнозом: Закрита черпно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій мяких тканин голови. Забійна рана нижньої губи.
Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя.
В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.
Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
За п. 9 ч.1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Матеріалами справи підтверджується вчинення ОСОБА_3 повторно фізичного насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_1, що свідчить про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявника про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обовязків в частині, що стосується ОСОБА_1 є обґрунтованими.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
З акту зясування обставин насильства в сімї або реальної загрози його вчинення від 22.06.2018 року, складеного комісією Управління у справах сімї, молоді та спорту, вбачається, що 19.06.2018р. батько дитини ОСОБА_3 в стані агресії, вимагаючи дитини, в присутності дитини, побив і штовхав ОСОБА_6 (тещу і бабусю дитини) та ОСОБА_1 (а.с. 34 зворот).
Суд враховує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов'язків держави, які невід'ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей. Окрім цього, оцінюючи загальну пропорційність будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, потрібно ретельно оцінювати низки факторів.
Зокрема, в даній конкретні ситуації суд повинен виходити з «найкращих інтересів дитини». Європейський Суд з прав людини в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»).
Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими.
За таких обставин, враховуючи вік малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, те, що він проживає разом з матірю ОСОБА_1 і став свідком вчинення відносно неї батьком ОСОБА_3 фізичного насильства, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а тому з метою запобігання та протидії психологічному насильству, що мав місце з боку заінтересованої особи, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що найбільш оптимальним строком, на який слід тимчасово обмежити права ОСОБА_3, буде строк 4 місяці. Встановлення обмеження на такий строк суттєво не позначиться на правах ОСОБА_3, як батька, брати участь у вихованні сина і водночас запобігатиме вчиненню ОСОБА_3 домашнього насильства.
Отже, заяву ОСОБА_1 слід задоволити частково.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 350-1-350-8 Цивільного процесуального кодексу України, -
Заяву задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, яким протягом 4 (чотирьох) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:
- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1;
-обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4;
-заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_4 за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1;
-заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, пр.Л.Українки, 94 (магазин «Орбіта»);
-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та малолітню дитину ОСОБА_4, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватись з ними;
-заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Копію рішення направити до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та виконавчий комітет Калуської міської ради для взяття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 - на профілактичний облік.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франкіської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя