Справа № 603/392/18
Провадження №2/603/217/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, у якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09.11.2004 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 2,41 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,6365 га, кадастровий номер :01:001:0998, земельна ділянка площею 1,3506 га, кадастровий номер :01:001:1109, земельна ділянка площею 0,4219 га, кадастровий номер :01:001:1206. Вказане спадкове майно прийняв її чоловік ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. 28.08.2009 року ОСОБА_4 помер, не оформивши своїх спадкових прав. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане майно. Все своє майно ОСОБА_4 заповів позивачу. Вказану спадщину позивач прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на зазначене спадкове майно.

Просить визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, у поданому до суду позові просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, у поданому листі №305 від 27.06.2018 року просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №0836875 від 07.09.1964 року батьками позивача ОСОБА_5 зазначено: ОСОБА_4 Теодозієвич та ОСОБА_3.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 2,41 га, у межах згідно з планом, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,64 га, земельна ділянка площею 1,35 га, земельна ділянка площею 0,42 га.

Те, що ОСОБА_3 належали вказані вище земельні ділянки підтверджується даними витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, №НВ-018, №НВ-018, сформованих 15.03.2018 року, згідно яких ОСОБА_3 на праві власності належали: земельна ділянка площею 0,6365 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0998, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року, земельна ділянка площею 1,3506 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1109, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року, земельна ділянка площею 0,4219 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1206, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року.

Даний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж 1230) розміщено оголошення про те, щоб вважати даний державний акт недійсним.

ОСОБА_3 померла 09.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №183075 від 10.11.2004 року, актовий запис №16.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,6365 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0998, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року, земельну ділянку площею 1,3506 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1109, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року, земельну ділянку площею 0,4219 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1206, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки №185, виданої 15.05.2018 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з нею проживали: син ОСОБА_1, внук ОСОБА_6, чоловік ОСОБА_4

Судом встановлено, що майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 успадкував її чоловік ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем, проте нотаріально не оформив своїх спадкових прав.

Згідно інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №376/01-16 від 25.06.2018 року після смерті 09.11.2004 року ОСОБА_3 згідно даних спадкового реєстру спадкові справи не заводились.

ОСОБА_4 помер 28.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №089784 від 28.08.2009 року, актовий запис №15.

Судом встановлено, що у актовому записі про народження позивача ОСОБА_1 (свідоцтво серії V-УР №0836875 від 07.09.1964 року) його батько зазначений як «ОСОБА_4 Теодозієвич», а в актовому записі про смерть (свідоцтво серії І-ИД №089784 від 28.08.2009 року) «Демянчик Володимир Теодозійович».

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області 30.07.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №16, ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_1

Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №378/01-16 від 25.06.2018 року вбачається, що після смерті 28.08.2009 року ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №17 за 2009 рік. 14.07.2010 року за реєстром №1006 на імя ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (копія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийняв спадщину, звернувшись у межах шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 04.02.2010 року, зареєстрованої в реєстрі за №29, спадкова справа №17, на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист Монастириської державної нотаріальної контори №281/01 від 08.05.2018 року).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 263 265, 268, 273, 354ЦПК України,ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області, Код ЄДОПОУ 04396093, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,6365 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0998, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року,

- земельну ділянку площею 1,3506 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1109, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року,

- земельну ділянку площею 0,4219 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1206, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №043483 від 08.09.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_7