Справа № 496/1583/18
Провадження № 2-о/496/86/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області; ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю, без реєстрації шлюбу з березня 2009 року по листопад 2015 року, встановити факт перебування власної доньки ОСОБА_5 на утриманні свого батька ОСОБА_1, в період з березня 2009 року по листопад 2015 року. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.11.2006 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_5 08.12.2006 року між заявником та ОСОБА_4, було укладено шлюб. Рішенням Біляівського районного суду Одеської області від 25 грудня 2008 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4П було розірвано. Рішенням Біляівського районного суду Одеської області від 19 січня 2009 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 10 лютого 2009 року відділом виконавчої служби Біляївського району РУЮ Одеської області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого за вищевказаним судовим рішенням. В 2009 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 порозумілися та стали проживати однією сім'єю та вести спільне господарство. В період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась ще одна спільна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинили проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та стали жити окремо. Після чого ОСОБА_7 звернулась до відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 за весь період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з останнім. Станом на 01.03.2016 року, державним виконавцем встановлена заборгованість ОСОБА_1 у суммі 46 125,66 грн.

07.08.2018 року, до суду надійшов відзив від ОСОБА_4, в якому вона вказала, що заявник не належним чином виконує свої батьківські обов'язки внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, що перевищує вісімдесят тисяч гривень. Більш того, в період за який заявник просить суд встановити певні юридичні факти, він дійсно навідувався до своєї доньки та колишньої дружини, але не з метою підтримати матеріально та духовно, а з метою змусити останню відкликати виконавчий лист з відділу державної виконавчої служби Біляївського району РУЮ Одеської області. Коли ж отримував відмову, застосовував насильство в сім'ї, причиняючи дружині тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

25.09.2018 року, до суду надійшла відповідь на відзив від представника заявника, в якій представник заявника спростовував наданий ОСОБА_4 відзив та наполягав на встановлені фактів зазначених в заяві.

Представник заявника в судовому засіданні, наполягав на встановлені фактів зазначених в заяві.

Заявник в судовому засіданні, підтримував представника.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні, наполягав на тому, що в заяві поданої ОСОБА_1, вбачається спір про право, та наполягав на залишені вищевказаної заяви без розгляду.

В ході судового розгляду справи встановлено, що із заяви вбачається спір про право, адже метою встановлення фактів про які просить заявник є звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за ними.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із заявлених заявником вимог, вбачається спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому, суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду, розяснивши заявнику, що він вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-261, 294, 315 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_1), заінтересовані особи: Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (місце знаходження: Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Заводська, 19); ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; ІПН НОМЕР_2) про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що він може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Буран В.М.

28 вересня 2018 року