Справа № 405/1601/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

прокурора Володіної А.Г., Сігіди Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України, в якому просить визнати відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області таким, що завдав позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду в період з 04.05.2017 року по 12.03.2018 року бездіяльністю підлеглим йому підрозділом при досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000526 та стягнути з спеціального рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 500 000 грн. 00 коп. В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 внесені матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідно якого 29.09.2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 нанесла їй тілесні ушкодження у вигляді синців та саден. Розслідування кримінального провадження затягується, навмисно не проводяться необхідні слідчі дії. 05.04.2017 року вона звернулась зі скаргою на бездіяльність слідчого до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2017 року по справі № 397/436/17 її скарга задоволена в повному обсязі. Судом визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Факт ігнорування її, як потерпілої та подальша бездіяльність слідчого спонукали її звернутись зі скаргою до суду і 05.05.2017 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області по справі № 397/436/17 її скарга задоволена в повному обсязі, судом визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Зазначає, що затягування розслідування на протязі 16-ти місяців та неналежне розслідування кримінального провадження № 0000526 завдало їй моральних страждань.

Так як слідчий і в подальшому на став належним чином розслідувати кримінальне провадження то вона подала скаргу до суду. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2018 року по справі № 397/750/17 її заяву про відвід слідчого Синявського В.І. задоволено, останнього усунуто від розслідування.

Вказала, що моральні страждання будь-якої людини залежать від багатьох чинників, однак основними є глибина розуміння джерела моральних страждань, причин, що їх породили, можливість усунути ці причини самостійно, термін дії обставин моральних страждань на людину, наслідки цих страждань, характер людини, її емоційний стан, сімейні обставини, попередня професійна діяльність та інше.

Вказує, що зазнала приниження честі, гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, у зв'язку відвідуванням численних судових засідань, порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків її страждання збільшуються. Її моральні страждання проявлялися у відчуттях відчаю, страху, соромі приниження, неможливістю продовжувати активне життя і великого бажання примусити розслідувати це кримінальне провадження.

У зв'язку із завданими їй моральними стражданнями загострилися хвороби і вона неодноразово потрапляла до лікарні. При лікуванні нею понесене значні витрати на закупівлю медикаментів. У даному випадку її моральні страждання мають цілком реальні матеріальні збитки.

У зв'язку з викладеним, посилаючись на формулу, розроблену доктором юридичних наук, професором ОСОБА_5, яка є науковою рекомендацією по визначенню можливого розміру компенсації моральної шкоди ( D=dxfvxі xcx(1-fs) ), вказує, що завдана позивачу ОСОБА_1 моральна шкода становить 1 532 448 грн., однак, враховуючи, що виплата вказаних коштів здійснюється за рахунок бюджету України, позивач просила стягнути на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої їй з 04.05.2017 року по 12.03.2018 року бездіяльністю підрозділу підлеглого ГУ НП в Кіровоградській області в сумі 500 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду від 16.03.2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

28.03.2018 року за вх. № 7927 від представника відповідача ГУ НП України у Кіровоградській області до суду наданий відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Зокрема у відзиві зазначено, що моральна шкода відшкодовується тільки внаслідок незаконної бездіяльності органів державної влади, а незаконною чи протиправною бездіяльність може бути визнана лише в установленому законом порядку. В установленому законом порядку не визнано незаконними чи протиправними дії або бездіяльність слідчого про які у позові зазначає ОСОБА_1 В ухвалах слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області, лише зазначено про бездіяльність слідчих в частині неналежного виконання ухвал слідчого судді від 05.05.2017 р. та 31.07.2017 р., проте таку бездіяльність судом не визнано неправомірною, протиправною чи незаконною. Також, жодною ухвалою не було визнано бездіяльність слідчих такою, що порушила б права ОСОБА_1

Також, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Для встановлення істини у справі, слідчий по кожній кримінальній справі має сам зібрати, перевірити і оцінити докази, переконатися в їх достовірності і не піддаватися сторонньому впливу, особливо тих осіб, які особисто не досліджували докази.Позивачем не доведено права на отримання моральної шкоди за вимогами цивільного законодавства та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування,прокуратури та суду».

Таким чином, твердження позивачки про те, що працівники поліції нічого не збирають і не роблять по розслідуванню кримінального провадження є безпідставним і надуманим. При аналізі Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що по кримінальному провадженню №0000526, було винесено 18 судових ухвал та рішень, які стосувалися бездіяльності слідчого, відсторонення слідчих від розслідування даного кримінального провадження.Тобто, слідчим суддею кожного разу, витребовувалися матеріали кримінального провадження для їх вивчення. Також, позивачка, постійно скаржиться на дії слідчого, процесуального прокурора до прокуратури Кіровоградської області і до Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури, які також витребовують матеріали кримінального провадження для вивчення, що затягує розслідування кримінального провадження, не по вині органу досудового розслідування, а самої ОСОБА_1

Вважає, що позивачем не доведено та не надано належних доказів які б підтверджували отримання нею моральної шкоди, спричиненої правоохоронними органами, а також того, що в неї дійсно є право на отримання моральної шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

24.04.2018 року вх. № 10531 від представника відповідача ДКС України до суду наданий відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Зокрема у відзиві зазначено, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що казначейство повинно нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії посадових та службових осіб інших органів державної влади. Оскільки у позовній заяві не наведено жодного доказу вини казначейства щодо спричинення шкоди позивачу, то накладення будь - якої відповідальності на казначейство свідчитиме про невірне вирішення справи по суті. Зазначає, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б отримання позивачем моральної шкоди спричиненої правоохороннимиорганами. З аргументів та доданих до позовної заяви доказів, не доведено права на отримання моральної шкоди за вимогами цивільного законодавства та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Таким чином, за відсутності інших доказів, які б свідчили про настання тяжких наслідків для позивача в зв'язку з ситуацією, в якій вона опинилася, можна стверджувати про недоведеність позивачем факту психічних переживань з цього приводу та інших негативних наслідків морального характеру.

07.05.2018 року за вх. № 11554 до суду надано відзив на позовну заяву від першого заступника прокурора Кіровоградської області у якому зазначається про відсутність спеціальних підстав для застосування ст. 1176 ЦК України, а також те що позивачем не доведено факту спричинення їй рішеннями та бездіяльністю слідчого моральної шкоди, а наявність судових рішень щодо визнання бездіяльності слідчого та ухилення його від виконання вказівок суду безумовно не встановлює доведеність усіх обов'язкових складових цивільно-правової відповідальності. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2018 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді, провадження у справі зупинено, заяву передано до канцелярії суду для визначення автоматичною системою документообігу суду, на підставі ч.1 ст.33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.05.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Драному В.В. у цивільній справі № 405/1601/18 відмовлено.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відновлено провадження у справі, призначений розгляд справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті.

09.07.2018 року витребувано з Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали кримінального провадження № 0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечила, зазначила, що моральна шкода відшкодовується лише за незаконні дії, а дії слідчого такими не визнані, ухвалами суду визнано лише бездіяльність, позивачем не надано доказів спричинення їй бездіяльністю слідчого моральної шкоди, за таких обставин просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ДКС України у судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, підтримала доводи відзиву на позовну заяву, зокрема зазначила, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, доказів заподіяння позивачу бездіяльністю слідчого моральної шкоди не надано, наявність психічних переживань не доведена, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник прокуратури Кіровоградської області, який вступив у справу з метою захисту інтересів держави на стороні Державної казначейської служби, у судовому засіданні позов не визнала, вказала, що в разі заявлення вимоги про відшкодування моральної шкоди, обов'язком позивача є доказати заподіяння цієї моральної шкоди, що у даному випадку позивачем ОСОБА_1 не доведено, бездіяльність слідчого не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000526 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 29.09.2016 року внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_1, згідно якого 29.09.2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_6, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_1 у вигляді синців та саден.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2017 року (справа № 397/436/17) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 організувати та провести слідчі дії зазначені у мотивувальній частині ухвали, а саме: допитати в якості свідків ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9, яка проживає у АДРЕСА_3.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 року (справа № 397/436/17) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням, зазначені в ухвалі слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2017 року, зобов'язано слідчого виконати всі інші слідчі дії, у тому числі і за клопотанням скаржника при їх задоволенні.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2017 року (справа № 397/1011/17) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, в частині не ознайомлення ОСОБА_1 з висновками судово-медичних експертиз, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 ознайомити ОСОБА_1 з висновками судово-медичних експертиз № 83 від 29.09.2016 року та № 108 від 22.11.2016 року, проведених по кримінальному провадженню № 0000526, зобов'язано слідчого виконати всі інші слідчі дії, у тому числі і за клопотанням скаржника при їх задоволенні.

Крім того, ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2018 року (справа № 397/750/17) задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за № 0000526 від 29.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ухвалено відвести слідчого Синявського В.І. від проведення вказаного досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2018 року (справа № 397/1011/17) заяву ОСОБА_1 про відвід слідчому СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 та іншим слідчим Олександрівського СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України - задоволено частково, постановлено відвести слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, в задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року (справа № 397/1011/17) скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 29.09.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 направити скаржнику ОСОБА_1 копію постанови від 07.02.2018 року про задоволення клопотання скаржника від 06.02.2018 року та виконати слідчі дії, визначені у клопотанні ОСОБА_1 від 06.02.2018 року.

Отже, вказаними ухвалами встановлено факт бездіяльності слідчих СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за № №0000526 від 29.09.2016 року.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 56 Конституції України, згідно якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, а також нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про міліцію» та ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», з прийняттям якого ЗУ «Про міліцію» втратив чинність, і міліція і Національна поліція є органом виконавчої влади.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, викликаних неправомірною бездіяльністю слідчих щодо її заяви про скоєння злочину при досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000526, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 внаслідок неналежного досудового розслідування і бездіяльності слідчих при розгляді її заяв та клопотань у кримінальному провадженні № 0000526 та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації в сумі 1000 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із держави Україна шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (проживаючої: АДРЕСА_4, ідент. номер НОМЕР_1) із Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.09.2018 року.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний