Справа № 524/1679/18
Провадження № 6/524/183/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого - судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання Воблікової І.О., представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці заяву ОСОБА_3 про визнання судового наказу по справі №524/1679/18 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ЗАЯВНИКА

ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою, в якій просив визнати судовий наказ, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука по справі №524/1679/18 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів таким, що не підлягає виконанню.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Свої вимоги заявник мотивував тим, що між боржником і стягувачем існує спір щодо місця проживання дітей. Його син, ОСОБА_5, зі свята Нового року, постійно проживає разом із ним. Вказане впливає на право стягувача на отримання аліментів. Вважає, що судом при видачі судового наказу порушено вимоги п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

В судовому засіданні представник заявника, ОСОБА_1, заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Пояснив, що судовий наказ не можна було видавати, оскільки між сторонами існував спір щодо місця проживання дітей, в звязку з чим була необхідність в залученні до участі в справі органу опіки і піклування. Також, в доданих до заяви про видачу судового наказу матеріалах відсутні докази того, що в даному випадку стягувачу належить право вимоги для звернення із заявою про видачу судового наказу. Надані заявником довідки ОСББ№ 19 свідчать про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх діти проживають разом за адресою: АДРЕСА_1, тобто докази проживання дітей саме із стягувачем відсутні.

ПОЗИЦІЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНИХ ОСІБ

Від заінтересованої особи-стягувача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив, в якому остання вказала, що на її думку заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки підставою для звернення до суду із заявою видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей стало фактичне припинення шлюбних відносин між нею та заявником, вимушений переїзд разом із дітьми до іншого житла та відсутність фінансової допомоги з боку ОСОБА_3. Звертала увагу, що актами обстеження умов проживання було встановлено, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Зазначила, що ОСОБА_3 по справі №524/536/18 було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просив визначити місце проживання дітей разом із матір'ю ОСОБА_4. Наведені обставини, на її думку, свідчать про те, що у заявника є обов'язок по сплаті аліментів, а виданий судом судовий наказ відповідає вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2, проти задоволення заяви заперечував. Вказав, що на даний момент ОСОБА_5 і ОСОБА_6 проживають разом з матірю, окремо від ОСОБА_3 На час видачі судового наказу діти також не проживали з батьком. Довідки ОСББ№ 19 не є належними доказами, оскільки до його компетенції не відноситься перевірка вказаних обставин і вони спростовуються наданими стягувачем актами обстеження умов проживання.

Вимога про визначення місця проживання дітей з матірю була заявлена ОСОБА_4 разом із вимогою про розірвання шлюбу не тому, що між сторонами існував спір з цього приводу, а тому що від її вирішення залежала подальша можливість вільного виїзду ОСОБА_4 з дітьми за кордон. Також просив врахувати, що в цивільній справі № 524/536/18 ОСОБА_3 в заяві про уточнення позовних вимог просить визначити місце проживання дітей разом із матір'ю ОСОБА_4, що підтверджує відсутність спору між сторонами з даного приводу.

Вважав, що визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню не захистить інтересів заявника і порушить права малолітніх дітей, оскільки стягнення коштів на їх утримання буде припинено.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.05.2018 суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_4 яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів, щомісячно, починаючи з 19 березня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ в подальшому предявлено до виконання.

ОСОБА_7

В ст.160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу(ст.173 ЦПК України)

Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

ОЦІНКА СУДУ

Отже, з аналізу ст.ст.173, 432 ЦПК України вбачається, що підставами для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню є: 1) помилкове видання; 2)відсутність обов'язку боржника.

Суд відзначає, що судовий наказ, виданий за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів, відповідає вимогам закону. Зокрема, наказ видано за вимогою про стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В своїй заяві про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_3 зазначав про те, що між ним та ОСОБА_4 існував спір щодо місця проживання дітей, зокрема сина ОСОБА_8 і на його думку, судовий наказ не міг бути виданий. Тобто, доводи заявника звелись до помилковості видачі судового наказу через часткову відсутність його обов'язку.

Однак, із такими доводами суд погодитись не може, з огляду на наступне.

За загальним правилом, правом на отримання аліментів на утримання дітей має той з батьків або інших законних представників, з яким проживає дитина.

На підтвердження своїх вимог заявником надано суду копія позовної заяви ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, копію ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі 524/536/18 про відкриття провадження по справі; копію ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.05.2018 по справі №524/536/18 про прийняття зустрічного позову ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, визначення режиму спілкування з дітьми; копії довідок ОСББ №19 про проживання ОСОБА_3 та склад його сім'ї за період з січня по червень 2018 року.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважає за необхідне зазначити, що в своїй сукупності вони не підтверджують відсутність обов'язку ОСОБА_3 утримувати своїх дітей, а також не підтверджують факт проживання сина сторін, ОСОБА_5, разом із батьком.

Натомість надані заінтересованою особою стягувачем докази, зокрема акти обстеження умов проживання, затверджені начальником служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, підтверджують те, що діти сторін проживають разом із матірю за адресою: м.Кременчук, ОСОБА_9, 2, кв.4.

Також, судом прийнято до уваги заяву ОСОБА_3 про уточнення позовних вимог у зустрічному позові по справі №524/536/18 в якій він просив визначити місце проживання дітей разом із матір'ю.

Відтак, з огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст.432 ЦПК України для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-261, 432 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про визнання судового наказу по справі №524/1679/18 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.12.2018

Суддя Д.Д.Андрієць