КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/906/18
Провадження №2-о/319/76/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

секретар судового засідання Фінько Ю.В.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

за відсутності заінтересованої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2018 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_4 правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 25 вересня 2000 року на ім'я «ОСОБА_5», на підставі рішення Куйбишевської райдержадміністрації НОМЕР_1, яка перебуває у колективній власності КСП «Зірка», розміром 6,21 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2.

У поданій заяві заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року померла її мати ОСОБА_5, яка за життя втратила всі документи. Внаслідок цього свідоцтво про смерть було видано на ім'я «ОСОБА_4».

В той же час відповідно до рішення Куйбишевської районної державної адміністрації НОМЕР_1 на ім'я «ОСОБА_5» 25 вересня 2000 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Зірка» Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка перебуває у колективній власності КСП «Зірка», розміром 6,21 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2.

За таких умов заявник не в змозі оформити спадщину у встановленому законом порядку. У зв'язку з викладеним заявник вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності її померлій матері ОСОБА_4 правовстановлюючого документа.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, пояснила суду, що її мати ОСОБА_5 у похилому віці кинула свої документи у пічку, де документи згоріли. До села Білоцерківка вони з матірю приїхали ще під час війни. Там і проживали тривалий час, потім переїхали до с. Шевченкове. Мати працювала в колгоспі, і їй виданий сертифікат на земельну ділянку. Дівоче прізвище матері ОСОБА_4.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Неявка заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

25 вересня 2000 року на ім'я «ОСОБА_5» на підставі рішення Куйбишевської райдержадміністрації НОМЕР_1 було видано сертифікат на земельну частку (пай) громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Зірка» Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка перебуває у колективній власності КСП «Зірка», розміром 6,21 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2 (а.с.10).

Відповідно до записів свідоцтва про народження заявника, виданого повторно 01 грудня 1966 року, її батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

За життя ОСОБА_5 втратила всі правовстановлюючі документи, в тому числі: паспорт, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження.

В Куйбишевському РВ ГУМВС України в Запорізькій області заявник отримала завірену копію Форми №1, заповнену 10 листопада 1933 року, з відомостями про особу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, незаміжню, із зазначенням відомостей про її батьків та про видачу паспорта.

Саме на підставі завіреної копії Форми №1 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 як ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11.

Заявник у 2004 році мала намір успадкувати майно після померлої. В судовому порядку було встановлено факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_1, 1939 р.н, що підтверджується рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області по справі № 2-246 від 06 травня 2004 року (а.с. 9).

Згідно довідки виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала в АДРЕСА_1 з 1976 року та по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 року. На момент смерті разом з нею проживала донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно витягу з погосподарської книги за 1971-1973 роки відповідно до даних, які зазначені в по господарській книзі №10 (особистий рахунок НОМЕР_3) головою домогосподарства будинку по АДРЕСА_2 записана ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідно до копії погосподарської книги членами родини записані: ОСОБА_1, донька. ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, онука, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, невістка.

За інформацією, наданою Комиш-Зорянською селищною радою Більмацького району Запорізької області згідно погосподарського обліку в книзі №3 з 1986 року по 1990 рік в домогосподарстві АДРЕСА_3 проживали ОСОБА_1, голова домогосподарства, ІНФОРМАЦІЯ_6, та її мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Також згідно дублікату повідомлення райвіськомату, наданого дружині ОСОБА_5, її чоловік ОСОБА_6 помер від ран ІНФОРМАЦІЯ_12 року у Японії.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, внук заявниці, пояснив суду, що дійсно, його прабабка ОСОБА_5 наприкінці життя спалила документи, тому свідоцтво про смерть було видане на її дівоче прізвище ОСОБА_4. І тому виникла плутанина з документами. Насправді це одна особа.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка староста сіл Шевченківське, Труженка, Тернове, Руденка Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області ОСОБА_10 пояснив суду, що знав ОСОБА_5 дуже давно, десь з 1987-1988 року. Вона постійно проживала в с. Шевченкове. ЇЇ прізвище було саме ОСОБА_5. Вона дійсно спалила свої документи. І з огляду на форму для видачі паспорту, в свідоцтві про смерть її прізвище зазначене саме ОСОБА_4. Впевнений, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - це одна особа.

На підставі досліджених судом доказів, пояснень заявника та показань свідків суд дійшов безперечного висновку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є однією особою. Відповідно сертифікат на право на земельну часту (пай), виданий ОСОБА_5, належить ОСОБА_4.

Тому заява про встановлення належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За наведених обставин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості встановити факт належності її померлій матері сертифікату на земельну частку (пай), що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.293, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_4 правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 25 вересня 2000 року громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Зірка» Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області ОСОБА_5 на підставі рішення Куйбишевської райдержадміністрації НОМЕР_1, яка перебуває у колективній власності КСП «Зірка», розміром 6,21 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.Р.Хамзін