РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/846/18

Справа № 510/269/18

04.07.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /третя особа - філіал у м. Ізмаїлі Одеської Універсальної біржі «Витязь»/ про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухомість, -

встановив:

Позивач звернулася до відповідача /третя особа - філіал у м. Ізмаїлі Одеської Універсальної біржі «Витязь»/ про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухомість, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 листопада 2000 року між нею та ОСОБА_3, діючої від імені та інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, у філіалі в м. Ізмаїлі Одеської області Універсальної біржі «Витязь» було укладено у простій письмової формі договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Вказаний договір було зареєстровано у філії у м. Ізмаїлі Одеської Універсальної біржі «Витязь» за № И 2000-106 від 12 листопада 2000 року та скріплено підписами сторін та заступника директора Ізмаїльського філіалу ОУБ «Витязь».

Відповідно до умов договору позивач сплатила відповідачу (через її представника) 3000 (три тисячі) грн 00 коп., тобто вартість придбаного по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_1 прийняла квартиру, почала там проживати, та була зареєстрована в неї, про що свідчить відмітка в паспорті. Представник відповідача в свою чергу прийняла від позивача плату за спірну квартиру та надала останньої відповідні документи на нерухомість та ключі.

Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Ренійському бюро технічної інвентаризації 21 серпня 2001 року за №6. Також були внесені зміни до технічного паспорту квартири.

Вказаний договір не був засвідченій нотаріально у зв'язку з відсутністю нотаріуса у Ренійському районі Одеської області на момент його укладення.

На сьогоднішній день звернутися за оформленням договору у нотаріальному порядку неможливо, оскільки позивачу невідоме місцезнаходження відповідача.

Позивачу судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справі сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності, проти заочного вирішення справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача та третьої особи є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засідання, 09 листопада 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, діючої від імені та інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, у філіалі в м. Ізмаїлі Одеської області Універсальної біржі «Витязь» було укладено у простій письмової формі договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Вказаний договір було зареєстровано у філії у м. Ізмаїлі Одеської Універсальної біржі «Витязь» за № И 2000-106 від 12 листопада 2000 року та скріплено підписами сторін та заступника директора Ізмаїльського філіалу ОУБ «Витязь».

Відповідно до умов договору позивач сплатила відповідачу (через її представника) 3000 (три тисячі) грн 00 коп., тобто вартість придбаного по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_1 прийняла квартиру, почала там проживати, та була зареєстрована в неї, про що свідчить відмітка в паспорті. Представник відповідача в свою чергу прийняла від позивача плату за спірну квартиру та надала останньої відповідні документи на нерухомість та ключі.

Таким чином всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами були виконані в повному обсязі.

Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Ренійському бюро технічної інвентаризації 21 серпня 2001 року за №6. Також були внесені зміни до технічного паспорту квартири.

Вказаний договір не був засвідченій нотаріально у зв'язку з відсутністю нотаріуса у Ренійському районі Одеської області на момент його укладення.

На сьогоднішній день звернутися за оформленням договору у нотаріальному порядку неможливо, оскільки позивачу невідоме місцезнаходження відповідача.

З 09 листопада 2000 року ОСОБА_1 володіла, користувалася та розпоряджалася спірною квартирою: проводила в повному об'ємі оплату за надані комунальні послуги, проводила капітальні та поточні ремонти.

З листопада 2000 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося.

Крім того у позивача є оригінали всіх правовстановлюючих документів на спірне майно.

Згідно із ч.1. ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 2 ст. 220 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наданих суду документів вбачається, що сторони домовилися про усі істотні умови договору та відбулося повне виконання договору. ОСОБА_1 правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /третя особа - філіал у м. Ізмаїлі Одеської Універсальної біржі «Витязь» / про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухомість- задовольнити.

Визнати дійсним договір № И 2000-106 від 09 листопада 2000 року, укладений у філіалі в м. Ізмаїлі Одеської Універсальної біржі «Витязь», згідно із яким ОСОБА_4, діюча через свого представника - ОСОБА_3, продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова