ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3224/18 Справа № 183/4472/17 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г.Є. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у 2005 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить йому, як спадкоємцю ОСОБА_2 на праві власності. Оскільки відповідачем допущено систематичне невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати за договором, як в частині грошових виплат за 2012-2016 роки, так і в частині надання послуг із завезення соломи в 2012-2016 роках або виплати грошової компенсації, та в частині оранки та культивації земельної ділянки, що входить до складу орендної плати, а тому з урахуванням приписів п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України позивач просив розірвати зазначений договір оренди землі.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року позов задоволено та ухвалено розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 5,330 га (кадастровий номер :02:013:0331), з урахуванням змін та доповнень викладених в Додатковій угоді, без номеру та дати, зареєстрованої у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 13 липня 2009 року за № 04-09-126-03916, укладений 15 березня 2005 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро", зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 15 березня 2005 року за № 04-05-126-01354.; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що наявні підстави для висновку про систематичне порушення відповідачем договору оренди земельної ділянки, а тому - наявні підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду було ухвалене при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 15 березня 2005 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ Агрофірма Олімпекс-Агро (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець передав в оренду орендарю земельну ділянку площею 5,330 га на території Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту І-ДП № 130227 від 09 грудня 2002 року, строком на 4 роки 11 місяців 29 днів на умовах сплати орендної плати у розмірі 1.5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та 26 березня 2007 року року цей договір було зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Новомосковському державному земельному кадастру центру за № 04.05.125.01354 (а.с.50)

В подальшому, 13 липня 2009 року між цими ж сторонами було укладено Додаткову угоду до вказаного договору, якою було внесено зміни до Договору оренди, зокрема в п.2.2, а саме: за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2% від грошової оцінки землі, що становить 656 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0.40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання, а також цією угодою було змінено строк дії договору до 31 грудня 2021 року (а.с. 51).

09 липня 2016 року ОСОБА_2 помер і після його смерті спадщину отримав його син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 лютого 2017 року (а.с.6).

Згідно із ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

За статтю 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 9 Договору передбачено право орендодавця на забезпечення своєчасного отримання орендної плати.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За умовами договору після смерті ОСОБА_2 до позивача перейшло право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

В свою чергу, передбаченому умовами договору праву орендодавця кореспондується відповідний обовязок орендаря у відповідності до п. 3 договору своєчасно вносити орендну плату.

Матеріалами справи підтверджується, що за ТОВ Агрофірма Олімпекс-Агро за період з 2012 по 2017 роки своєчасно не сплачувала орендну плату за землю та сума заборгованості склала: за 2012 рік 2 888,08 грн., за 2013 рік 2888,08 грн.; за 2014 рік 2 888,08 грн.; за 2015 рік 3 543,60 грн.; за 2016 рік 4 791,22 грн. Загальна сума орендної плати яка підлягала виплаті за вказаний період становить 16 999,06 грн.

Також судом встановлено, що відповідачем виплата орендної плати в 2014 та 2015 роках проведена з пропуском строку виплати встановленого абз. 1, п. 2.3 Договору, а саме: орендна плата за 2014 рік у сумі 2 888,00 грн. виплачена лише 09 лютого 2015 року, орендна плата за 2015 рік у сумі 3 544,00 грн. виплачена лише 11 лютого 2016 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, а тому рішення суду в цій частині є законним і обгрунтованим, у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та непідтвердженими відповідними доказами.

Разом з цим колегія суддів не може погодитися із рішенням суду про розірвання договору оренди, з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач невиконав умови договору оренди та орендну плату не сплачував, а тому договір підлягає розірванню у зв'язку із систематичним невиконанням договору,

Проте з такими висновками погодитися не можна, з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 14 Цивільного кодексу України передбачено, що особа може бути звільнена від цивільного обовязку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Невиконання відповідачем обовязку щодо своєчасного внесення орендної плати з боку орендаря з урахуванням викладеного не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі, оскільки він не міг бути виконаний у відповідності до п. 3 договору бо позивач не надав орендарю доказів про перехід до нього прав за зобовязанням як до нового кредитора.

Крім того, статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, зокрема, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Також, пунктом «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, додатковою угодою від 15 березня 2005 року внесено зміни, зокрема, до п. 2.2. договору оренди, відповідно до яких, зокрема, орендар проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га., а також відповідачем виплата орендної плати була частково проведена за 2014-2016 роки, що не заперечувалося сторонами.

Колегія суддів також зазначає, що в позовній заяві не зазначено про факти відмови (або нереагування) відповідача у виконані умов договору оренди щодо безкоштовного завезення соломи до садиби позивача, безкоштовної оранки та/або культивації присадибної земельної ділянки позивача. Про наявність заперечень щодо доводів відповідача про відсутність звернень позивача для надання йому вищевказаних безкоштовних послуг ОСОБА_1 чи його представником не зазначено.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про розірвання договору оренди землі, оскільки матеріали справи не містять доказів систематичної несплати орендної плати, а тому підстави для розірвання договору оренди відсутні, у звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро судовий збір у сумі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_4