Справа № 172/587/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.08.2018 Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування вказав, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.
У даному будинку зареєстрований як член сім'ї відповідач по справі. Однак ОСОБА_2 з вересня 2015 року не проживає за місцем реєстрації, домовленості між ними про користування спірним житловим будинком немає. У зв'язку з чим просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.
Сторони в судове засідання не з'явилися.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, відповідач по справі є її племінник, за місцем реєстрації не проживає близько трьох років, судові витрати просить залишити за нею, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав.
У зв'язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_1 від 23.10.1990 року.
У даному будинку зареєстрований ОСОБА_2, 1991 року народження, який є племінником позивача та з вересня 2015 року не проживає в житловому будинку, що підтверджується актом комісії виконавчого комітету Васильківської селищної ради Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української PCP, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб, розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому будинку з вересня 2015 року, тобто близько трьох років, не надав доказів існування поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР, ст.ст. 12, 13, 81, 131, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України суд, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2, 1991 року народження таким, що втратив право користування житлом - АДРЕСА_1
3. Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк