справа № 208/2920/18
№ провадження 2-з/208/13/18
УХВАЛА

17 травня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянув матеріали клопотання позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» «про стягнення заборгованості», -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 року згідно до автоматизованого розподілу до провадження судді надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» «про стягнення заборгованості», а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» () на користь ОСОБА_2 (паспорт серії АН 496480 виданий Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 26.07.2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), грошові кошти у сумі: 500000 гривень 00 копійок, згідно з договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/22/17 від 22.11.2017 року та 300000 гривень 00 копійок згідно з договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №03/26/17 від 26.12.2017 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» () на користь ОСОБА_2 (паспорт серії АН 496480 виданий Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 26.07.2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати.

Крім того, разом з позовною заявою через канцелярію суду від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» «про стягнення заборгованості», шляхом накладення арешту та проведення опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» () в межах позовних вимог, що становлять 800000 гривень 00 копійок; накласти арешт на грошові кошти в межах позовних вимог що становлять 800000 гривень 00 копійок та знаходяться в банківських установах на наступних розрахункових рахунках:

-АТ «ОТП Банк», Україна, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, , МФО 300528, номер рахунку: 9258 (гривня);

- АТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, , України, 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, номер рахунку: 0039 (гривня);

заборонити генеральному директору переглядати рівень заробітної плати співробітників Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» у частині що не суперечить законодавству України з моменту набрання чинності ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» () на користь ОСОБА_2 (паспорт серії АН 496480 виданий Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 26.07.2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати.

Свою заяву обґрунтовує тим, що предметом позову до якого позивач просить застосувати заходи забезпечення позову виступає заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 800 000.00 гривень, яка утворилася з неналежного виконання відповідачем умов договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/22/17, за яким відповідач отримав від позивача у користування 500000 (п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок та договору про надання бєзвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 03/26/17 від 26 грудня 2017року, за яким відповідач отримав від позивача у користування 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок, а саме п.3.1. як Договору № 1, так і Договору № 2 передбачено, що безвідсоткова поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за першою вимогою засновника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання заяви про повернення грошових коштів.

Позивач в реалізацію умов договору №1 та договору №2 від 10 квітня 2018 року, власноруч передав наручна представнику відповідача (генеральному директору ТОВ РО») заяву про повернення фінансової допомоги по договору№1 та договору №2 у строк, що не перевищує десяти банківських днів шляхом безготівкового вказані Позивачем банківські реквізити. Ця заява була отримана відповідачем 11.04.2018 року.

Беручі до уваги ігнорування віповідачем вимог позивача від 11.04.2018 року щодо повернення грошової фінансової допомоги за договором №1 та договром№2, зазначене підтверджується відсутністю платежів на користь позивача з боку відповідача в рамках зазначених договорів та відсутністю жодних пояснень в письмовій чи усній формі, щодо відсутності платежів, пропозицій відстрочити зобов'язання або будь-яких інших пропозицій щодо врегулювання питання з повернення фінансової допомоги. З огляду на викладене у позивача склалася стійка впевненість в неправомірному бажанні відповідача уникнути зобов'язання за договором №1 та договором №2 стосовно невиконання зобов'язання з повернення на умовах цих договорів грошових коштів фінансової допомоги у розмірі 800 000 (вісімсот тисяч)00 гривень позивачеві.

Зважаючи на те, що заяву від 10.04.18 року про повернення грошових коштів фінансової допомоги, особисто 11.04.2018року отримав генеральний директор підприємства ОСОБА_3, що підтверджується його особистим підписом на заяві та беручи до уваги повноваження генерального директора згідно статуту підприємства, останній має право вчиняти будь-які правочини та розпоряджатися майном підприємства без будь-яких обмежень.

Оскільки відповідач не розраховується із позивачем, жодним чином не мотивує свою бездіяльність є підстави вважати, що грошових коштів в зазначеній сумі у відповідача не має. Однак, за відомостями позивача, відповідача володіє певним майном, яке може становити за Законом України «про виконавче провадження» предмет для стягнення з метою задоволення вимог стягувача.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року ««Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до наявних у справі матеріалів, ОСОБА_2 не надав жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Також відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

В заяві позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ДНІПРО» «про стягнення заборгованості», - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.