Справа № 194/832/18
Номер провадження 2-з/194/13/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Солодовник І.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2018 року до судe надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона зазначає, що в провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якої представляє за довіреністю ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку № 6 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідач по справі зареєстрована у вказаній квартирі, але фактично не проживає в ній, постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 1982 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що на 02.10.2018 року відповідач намагається заселитися у вказану квартиру, намагалася пошкодити вхідні двері та дверну ручку, не зважаючи на той факт, що власником квартири є вона та несе всі витрати по утриманню житла. Відповідачу ніхто не заважає продовжувати користуватися домоволодінням за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Марїна Роща, вул. Пищана, буд. 83, де зареєстрований та проживає її чоловік. Доказами, які свідчать про намагання відповідача заселитися у вищезазначену квартиру є додані до клопотання: копія талону повідомлення про реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення та інші події.

горбановська О.В. вважає, що дії відповідача мають навмисний характер, з метою істотно ускладнити та унеможливити подальше виконання рішення суду.

У звязку з чим, ОСОБА_1 просить до розгляду справи по суті заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти дії щодо вселення до квартири АДРЕСА_1, та вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до псування квартири.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову та матеріали додані до нього, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що дії відповідача мають навмисний характер, що істотно може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду та, на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 до клопотання про забезпечення позову надано заяву від 02.10.2018 року, подану до Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо вжиття заходів до ОСОБА_5, яка пошкоджує її майно, а саме вхідні двері та ручки в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, ОСОБА_1 надані письмові пояснення, з яких видно, що ОСОБА_5 намагається вселитися до її квартири, що може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, та наданий талон - повідомлення № 158 від 02.10.2018 року про прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

Надаючи оцінку вказаним обставинам та доказам наданих позивачем на підтвердження своїх вимог видно, що між сторонами виник спір про вселення, однак він не стосується предмету позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку № 6 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області, та не утруднить і не унеможливить виконання можливого рішення суду по вказаній справі.

Отже, за викладених обставин, суд дійшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо вселення до квартири АДРЕСА_1 не відповідає суті спору у цій справі.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.С. Солодовник