АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3881/18А Справа № 205/2603/18 Головуючий у 1 й інстанції - Мовчан Д.В. Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Дніпро 14 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, про збільшення розміру частки у спільному майні та виділ частки внатурі, -

ВСТАНОВИЛА:

Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 24 квітня 2018 року постановлено ухвалу, згідно якої суд відмовив в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову /а.с.23-24/.

З цією ухвалою не погодилася позивач ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

03 серпня 2018 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2, в якій остання просить суд залишити без розгляду її апеляційну скаргу та повернути сплачений судовий збір, сплачений за її подання, посилаючись на вимоги ст. 257 ЦПК України.

Статтею 257 ЦПК України визначені підстави про залишення позову без розгляду, тоді як процесуальної дії, як залишення без розгляду апеляційної скарги, процесуальний закон не містить, а від так вказана заява задоволенню не підлягає та апеляційна скарга розглядається в загальному порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття даних заходів забезпечення позову зможе в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення або ефективний захист його прав, за яким він звернувся до суду.

З даним висновком погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником 23/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Предметом заявленого позову, зокрема, є збільшення частки заявника у вказаному будинку в межах 46/100 частини та виділити збільшену частину в натурі.

Також позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на все домоволодіння АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо його відчуження. Заборонити відповідачам та будь-яким іншим особам вселятись до спірного житлового будинку та зобов'язати їх завчасно повідомляти позивача про необхідність знаходження на території домоволодіння. Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так з матеріалів справи вбачається, що співвласниками будинку окрім відповідачів є ОСОБА_6, якій належить 38/100 частини та ОСОБА_7, якому належить 16/100 частини, таким чином, накладення арешту на все спірне домоволодіння порушить їх права як власників, що суперечить чинному законодавству. Предметом заявленого позову є 46/100 житлового будинку, тому вимоги щодо забезпечення позову відносно всього домоволодіння є неспівмірними та такими, що порушують законні інтереси інших співвласників.

Щодо запису телефонної розмови з відповідачами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недопустимість даного доказу, оскільки даний запис здійснено з порушенням визначених норм ст.31 Конституції України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову.

Підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової про задоволення заявленої заяви, як про це просить позивач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта