Справа № 682/615/18
Провадження № 2/682/421/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді Зеленської В.І,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
представника позивача - адвоката ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4 сільської ради
Славутського району Хмельницької області ОСОБА_5,
відповідача ОСОБА_6,
представника відповідача - адвоката ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування рішення четвертої сесії ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області VІІ скликання від 28.01.2016 р № 6 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 01.03 для ведення особистого селянського господарства та скасування державної реєстрації земельної ділянки,
Представник відповідача ОСОБА_9 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, у письмовому відзиві на змінені позовні вимоги просить відмовити у задоволенні позову , так як Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане і діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308. Головне управління Держгеокадастру з 01.01.2013 розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством на території Хмельницької області. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції в установленому законодавством порядку. За таких обставин, територіальні органи Держгеокадастру здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 ЗУ "Про Державний земельний кадастр"). Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності спрямованої на порушення законних прав та свобод позивача, у зв'язку з чим заперечує проти позовних вимог в частині визначення відповідачем ОСОБА_9 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.
Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. З аналізу ст. 265 ЦПК України вбачається, що суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов'язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України ), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов'язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.
Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач ОСОБА_2 порушує питання про визнання незаконним та скасування рішення сесії ОСОБА_4 сільської ради про затвердження технічної документації та скасування державної реєстрації права власності відповідача ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0942 га, що є безпідставною вимогою виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Згідно з пунктом "г" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Таким чином, для того, щоб визнати недійсним правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування необхідно щоб він одночасно суперечив вимогам закону та порушував права інших осіб.
Разом з тим, для того, щоб пред'явити вимогу про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним (незаконним) внаслідок порушення прав на земельну ділянку, позивачка повинна мати необхідний обсяг прав та обов'язків щодо володіння та користування нею, тобто ОСОБА_2 повинна мати законне право на володіння та користування спірною земельною ділянкою, та мати документ, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, яка має бути зареєстрована за нею.
З договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.05.2015 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями в Хмельницькій області Славутському районі с. Улашанівка по вул.. Шевченка, 58 належить продавцю ОСОБА_10 на підставі договору дарування.
Право власності ОСОБА_2 на цей будинок зареєстроване в установленому порядку, про що свідчить ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).
З досліджених судом Погосподарських книг по ОСОБА_4 сільській раді Славутського району Хмельницької області за 1991-1995 роки, 1996-2000 р, 2001-2005 роки встановлено, що житловий будинок по вул.. Шевченка, 58 в с. Улашанівка Славутського району належав на праві власності ОСОБА_11. За вказаним будинком рахувалася земельна ділянка площею 0,6 га, а потім - 0,9 га для обслуговування житлового будинку.
Наведене стверджується також рішенням ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 21.03.1997 року № 21 про передачу безкоштовно у приватну власність та постійне користування ОСОБА_11 Онуфрієвні земельної ділянки загальною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлових будинків (а.с.16) та рішенням ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 23.04.1999 року № 24 «Про затвердження акту інвентаризації земель громадян с. Улашанівка», відповідно до якого внесені зміни до земельно-кадастрової книги згідно списків інвентаризації , в Додатку до якого вказано площу земельної ділянки, переданої у власність та постійне користування ОСОБА_11 0,09 га (а.с.15).
Відповідно до ст.. 125 Земельного кодексу України в редакції, що діяв на момент передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_11, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Згідно з ч. 1 ст. 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Проте, ОСОБА_11 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га не виготовила.
Згідно із записами в Погосподарських книгах по ОСОБА_4 сільській раді Славутського району Хмельницької області за 2006-2010 роки житловий будинок по вул.. Шевченка, 58 в с. Улашанівка Славутського району продано ОСОБА_13 та рішенням сесії ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 19.02.2007 р № 9/10 ОСОБА_13 надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,09 га (а.с.17).
А отже, за будинковолодінням № 58 по вул.. Шевченка в с. Улашанівка Славутського району рахувалася земельна ділянка площею 0,09 га.
Проте, ОСОБА_13 відповідно до вимог ст.. 126 ЗК України, чинним станом на час прийняття рішення про передачу їй земельної ділянки у власність, державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га не виготовила.
Твердження позивачки та її представника про те, що після придбання у власність будинку № 58 по вул.. Шевченка в с. Улашанівка Славутського району ОСОБА_13 набула у власність ще додатково іншу земельну ділянку площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства в с. Улашанівка по вул. Шевченка, 58 , яка відрізняється від земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, спростовуються записами в Погосподарських книгах, дослідженими рішеннями ОСОБА_4 сільської ради та показаннями свідків.
Зокрема, свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 показали, що у 1997 році по ОСОБА_4 сільській раді Славутського району здійснювався розподіл земель запасу між жителями села Улашанівка. Для зручності в користуванні по можливості земельні ділянки наділялися поблизу домогосподарств. Навпроти домогосподарства ОСОБА_11 була наявна вільна земельна ділянка, але ОСОБА_11 відмовилася від цієї ділянки, так як за віком і за станом здоровя не могла її обробляти. Проте, бажання користуватись цією земельною ділянкою виявила ОСОБА_12, яка була заслуженим Донором України, пенсіонеркою, користувалася повагою та авторитетом в селі та проживала неподалік. Тому ця земельна ділянка була наділена ОСОБА_12, а після її смерті - продовжила користуватись дочка - ОСОБА_6
Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 22.05.1997 року № 39 виділено із земель запасу сільської ради земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_12 (а.с.123).

ОСОБА_12 не виготовила Державний акт на право постійного користування чи на право власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог ст.. 125 Земельного кодексу України в редакції на час виникнення права на земельну ділянку.

Встановлено, що ОСОБА_12 померла 19 грудня 1999 року. Спадкоємцем ОСОБА_12 за заповітом є її дочка - ОСОБА_6, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.45-46).

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналогічне положення вбачається з аналізу норм спадкового права, закріпленого у Цивільному кодексі УРСР, чинному на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_12

Отже, за наявності рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 22.05.1997 року № 39 про виділення із земель запасу сільської ради земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_12, ОСОБА_6 правомірно продовжила користуватись цією земельною ділянкою після смерті матері ОСОБА_12 та на підставі цього рішення виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішенням сесії ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 28.01.2016 р № 6 затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 01.03 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:0019 площею 0,0942 га, яка розташована в с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області (а.с.21).

Рішенням сесії ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 10.11.2015 р № 12 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою посвідчення права на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою с. Улашанівка, вул.. Шевченка, 58 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З означених рішень вбачається, що технічна документація, виготовлена відповідачкою ОСОБА_6, та дозвіл на виготовлення технічної документації, наданий ОСОБА_2, стосуються різних земельних ділянок, які мають різне цільове призначення, а отже не можуть накладатися одна на одну.

Крім цього, враховуючи, що за домогосподарством по вул.. Шевченка, 58 в с. Улашанівка Славутського району відповідно до записів у Погосподарських книгах та відповідно до проаналізованих рішень ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області закріплена земельна ділянка площею 0,09 га (за договором купівлі-продажу будинку 0,0913 га), суд знаходить правомірним рішення ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 24.03.2016 р № 5 про внесення змін до рішення № 12 сільської ради від 10.11.2015 р та викладення його в новій редакції, відповідно до якої ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою посвідчення права на земельну ділянку площею 0,10 га за адресою с. Улашанівка, вул.. Шевченка, 58 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За таких обставин, позивачем не надано суду документів, які посвідчують її право власності на спірну земельну ділянку, а також документів про відведення її меж в натурі.

Таким чином, позивачка не має законного права власності чи права користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами будинковолодіння в с. Улашанівка, а тому її право щодо землі не може бути порушено внаслідок прийняття рішення ОСОБА_4 сільською радою.

На підставі викладеного суд вважає, що рішенням сесії ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області від 28.01.2016 р № 6 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 01.03 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:0019 площею 0,0942 га, яка розташована в с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області, жодним чином не порушуються права позивачки ОСОБА_2ВА. і підстав для скасування цього рішення не вбачається.

Статтею 125 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0942 га, встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Набувши у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку площею 0,0942 га в с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 319 ЦК України подарувала означену земельну ділянку ОСОБА_8, про що свідчить нотаріально посвідчений договір дарування від 26.02.2018 р (а.с.147), а ОСОБА_8 відповідно до ст. 126 ЗК України зареєстрував своє право власності на цю земельну ділянку, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.44).

На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 4-13, 15, 16, 17, 18, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 319 ЦК України, ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України в редакції 2001 та 2007 років, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування рішення четвертої сесії ОСОБА_4 сільської ради Славутського району Хмельницької області VІІ скликання від 28.01.2016 р № 6 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 01.03 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:0019 площею 0,0942 га, яка розташована за адресогю с. Улашанівка Славутського району та скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки, зареєстрованої за реєстраційним номером об'єкта нерухомості 9, 29.02.2016 р державним реєстратором реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції за № 13499970.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Зеленська В.І.