ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції справу за позовом Тернопільської обласної Федерації Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України» до Федерації футболу України про визнання протиправними та скасування рішення за апеляційною скаргою Тернопільської обласної Федерації Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, постановлену в складі судді Батрин О.В. від 24 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року Тернопільська обласна Федерація Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України» звернулась до суду із позовом до Федерації футболу України про визнання протиправним та скасування п. 4.1 протоколу № 2 засідання Виконавчого комітету Федерації Футболу України від 20 лютого 2017 року, яким вирішено тимчасово припинити її членство у громадській спілці «Федерація Футболу України».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник Тернопільської обласної Федерації Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України» подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказував, що між сторонами відсутні корпоративні правовідносини, а заявлені вимоги жодним чином не стосуються створення, діяльності, управління або припинення діяльності сторін у справі, відтак суд помилково посилався на юрисдикцію господарських судів. При цьому наголошував, що сторони є громадськими формуваннями, не мають статутного капіталу, не передбачають одержання прибутку від своє діяльності та не є господарськими організаціями.

Справа № 757/11542/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4066/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Враховуючи наведене, просив ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року скасувати та повернути справу для розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Тернопільська обласна Федерація Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України» є громадським об'єднанням зі статусом юридичної особи (т.1, а.с. 64-66).

Відповідно до Статуту Громадська спілка «Федерація Футболу України» є громадським об'єднанням фізкультурно-спортивного спрямування зі статусом юридичної особи (т. 1, а.с. 16-58).

Згідно Протоколу №2 засідання Виконавчого комітету Федерації футболу України від 20.02.2017 тимчасово припинено членство Тернопільської обласної Федерації футболу у Федерації футболу України (т. 1, а.с. 10-15) .

При вирішені питання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що за суб'єктним складом та характером спірних правовідносин вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З наявних в справі матеріалів вбачається, що сторонами у даному спорі є юридичні особи, а спір стосується членства у одній із цих юридичних осіб.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Статтею 20 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року регламентовано юрисдикцію господарських судів.

Так, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У даній справі юридична особа оспорює факт виключення її з членства іншої юридичної особи.

Враховуючи наведене, даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, про що суд правильно зазначив в оскаржувані ухвалі.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами відсутні корпоративні відносини, а заявлені вимоги не стосуються створення, діяльності сторін спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема установчими документами та саме оскаржуваним актом.

У разі якщо справу відкрито з порушенням предметної юрисдикції, питання про закриття вирішується судом першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської обласної Федерації Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді