Справа № 493/1134/18
Провадження № 2/493/518/18
26 червня 2018 року
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,
за участю секретаря ТИХОНОВОЇ Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,
За свого життя ОСОБА_2 заповіту стосовно належного їй майна не складала.
16 січня 2014 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняла спадщину, так як проживала разом з нею з 2007 року і по день її смерті, поховала спадкодавця, користується земельною ділянкою, крім неї інших спадкоємців першої четвертої черг за законом немає, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в неї оригіналу державного акту на право приватної власності на землю.
Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право приватної власності на землю позитивних результатів не дали.
Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 058351, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га, розташована на території Ухожанської (після перейменування Новопольської) сільської ради Балтського району Одеської області, за свого життя ОСОБА_2 заповіту стосовно належного їй майна не складала, після смерті ОСОБА_2, померлої 16 січня 2014 року, спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняла позивач ОСОБА_1, так як проживав разом з спадкодавцем з 2007 року по день її смерті, поховала її, користується земельною ділянкою, крім неї інших спадкоємців першої четвертої черг за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю на протязі більше пяти років, а саме з 2007 року по день смерті, тобто до 16.01.2014 року, підтверджується рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20.03.2018 року, що по причині втрати спадкодавцем оригіналу державного акту на право приватної власності на землю нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки.
Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.
Статею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач не відмовлявся від спадщини, тому вважається таким, що прийняв її.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 321, 1216, 1218, 1225, 1258, 1264, 1268 ЦК України ст. ст. 10-13, 141, 259, 263 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем четвертої черги за законом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га, розташовану на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, яка раніше на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 058351, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належала ОСОБА_2, померлій 16 січня 2014 року в с. Крижовлін Балтського району Одеської області.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
СУДДЯ