Справа № 569/6663/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2018 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого суддя Харечко С.П.,
при секретарі - Левчук Д.О.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання вироку, -
В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Рівненського міського суду від 25 червня 2013 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів за ч. 4 ст. 190 КК України та призначено кримінальне покарання. Також цим вироком частково задоволено його цивільний позов до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 892723 грн. та 50 000 грн. моральної шкоди. ОСОБА_2 рішення суду не виконала та коштів його не сплатила.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві
Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.
За згодою позивача відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.
Судом установлено, що вироком Рівненського міського суду від 25 червня 2013 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів за ч. 4 ст. 190 КК України та призначено кримінальне покарання. Також цим вироком частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 892723 грн. та 50 000 грн. моральної шкоди.
Таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно заочного рішення Рівненського міського суду від 17 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 15 січня 2016 року, вбачається, що з відповідача за період з 08.12.2014 року по 16.09.2015 року було стягнуто суму інфляційних втрат за несвоєчасне виконання вироку по відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди та 3 % річних за несвоєчасне виконання вироку Рівненського міського суду від 25.06.2013 року, отже підстав для стягнення з відповідача кошті в за період з 08.12.2014 року по 16.09.2015 року немає.
Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява підлягає до часткового задоволення
Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 8810,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання вироку задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат за несвоєчасне виконання вироку Рівненського міського суду від 25.06.2013 року по відшкодуванню матеріальної шкоди в розмірі 472250,47 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за несвоєчасне виконання вироку Рівненського міського суду від 25.06.2013 року по відшкодуванню моральної шкоди в розмірі 3854,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 8810,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Харечко С.П.