Справа №718/2344/17
Провадження №2/718/902/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: позивача ОСОБА_3,

представник позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання об'єкта будівництва спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання об'єкта будівництва спільною сумісною власністю подружжя та його поділ. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 19.05.1979 року по 05.09.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У відповідності до виписки з рішення Неполоковецької селищної ради народних депутатів від 20.02.1992 року «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та дозвіл на будівництво» , її чоловікові ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с.Пядиківці по вул. Магістральній та надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських будівель, згідно проектів, виданих районним архітектором. На підставі належно затвердженого будівельного паспорта, ними був побудований житловий будинок літ. «А» з належними до нього спорудами: літня кухні літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», навіс Д,Ж, убиральня літ. «Е» , колонка літ. К, колодязь літ. «К», огорожа №1,2, вигрібна яма№3, загальною площею 76,20 кв.м, житловою 31,90 кв.м, який розташований за адресою с.Пядиківці, вул. Магістральна, 80Д, Кіцманського району, Чернівецької області.

Вважає, що будинок та інші споруди побудований під час їхнього подружнього життя та є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. В даний час будинок не зданий в експлуатацію, однак він повністю придатний для проживання і фактично ними експлуатується як житло. До будинку проведено газ, світло, здійснено водопостачання, опалення, тощо, про що зазначено в технічному паспорті. Крім неї та відповідача, в житлі зареєстровані та проживають їхні діти та внук.

Також вказує, що відповідач безпідставно оспорює її право на майно, упереджено зволікає із здачею обєкта будівництва в експлуатацію, хоча він є повністю придатним для проживання, щоб перешкодити їй в отриманні частки у спільному майні подружжя.

Крім того, вважає, що відповідно до ч.2,3 ст.70 СК України вона має право на більшу частку у спірному житлі, оскільки з нею проживає, зареєстрований та знаходиться на її повному утриманні хворий син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.09.2008 року визнаний недієздатним, а опікуном недієздатного призначено її ОСОБА_3 Також просила відхилитися від рівності часток у спільному майні і провести розподіл домоволодіння по фактичному користуванню приміщеннями житлового будинку та господарських споруд. А тому просить здійснити поділ незданого в експлуатацію житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Магістральній,80Д, с.Пядиківці, Кіцманський район, Чернівецької області на дві частини, відповідно до 2 варіанту поділу, запропонованого у висновку №475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи судового експерта ОСОБА_7 , а саме:

Виділити їй наступні приміщення: веранду, площею 8,2 кв.м., вартістю 8972 грн; столову, площею 14,8 кв.м., вартістю 26516 грн.; кімнату, площею 16,3 кв.м., вартістю 29203 грн., що становить 59/100 частки житлового будинку; а також літню кухню літ. «Б», вартістю 66206 грн.; гараж літ.»В» , вартістю 34665 грн.; ? навісу літ.»Д», вартістю 9225 грн.; вбиральні літ. «Е» , вартістю 4315 грн.; ? колонки літ. «К», вартістю 2376 грн.; ? огорожі №1, вартістю 3194 грн.; ? воріт №2, вартістю 2014 грн.; ? вигрібної ями №3, вартістю 3531 грн., що становить 63/100 частки господарських будівель та споруд, а всього вартістю 130987 гривень, визнавши за нею право власності.

Виділити ОСОБА_5 наступні приміщення: кімнату, площею 15,6 кв.м., вартістю 27949 грн.; ванну кімнату, площею 5,6 кв.м., вартістю 10033 грн.; кухню, площею 3,9 кв.м., вартістю 6987 грн.; що становить 41/100 частки житлового будинку; а також підвал літ. «Пд», вартістю 9112 грн.; котельню літ. «а1», вартістю 9131 грн.; сарай літ. «Г»,вартістю 33417 грн.; ? навісу «Д» , вартістю 9225 грн.; ? колонки «К» , вартістю 2376 грн.; ? огорожі №1 , вартістю 3194 грн.; ? воріт №2, вартістю 2014 грн.; ? вигрібної ями №3, вартістю 3531 грн., що становить 37/100 частки господарських будівель та споруд, а всього вартістю 72000 гривень, визнавши за ним право власності.

Для відокремлення частин будинку спільно провести наступні дії:

-пробити вхідний дверний проріз в приміщенні 1-4;

- пробити дверний проріз між приміщенням 1-4 та 1-5;

-закласти прорізи між приміщенням 1-2 та 1-6; 1-3 та 1-4.

Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, що складають витрати за експертне будівельно - технічне дослідження та судовий збір, орієнтовний розрахунок яких нею було подано в підготовчому засіданні.

Вважає, що строк звернення до суду із вимогою про поділ майна подружжя нею не пропущено, незважаючи на те, що шлюб між ними розірвано 05.09.2013 року, оскільки тільки в 2016 році із рішення Неполоковецької селищної ради №276-20/2016 від 29.12.2016 року «Про внесення змін до рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки у власність ОСОБА_5В.» вона дізналась про те, що відповідач не визнає її право на частку у спільному майні подружжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги в повному обсязі , при цьому представник пояснила, що земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування спірного будинковолодіння передано у власність ОСОБА_5, однак в інтересах сім`ї, надано ОСОБА_5ІВ. дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських будівель в 1992 році. На зазначеній земельній ділянці вони спільними коштами та зусиллями звели домогосподарство, яке повністю збудували в 2000 році. Проте, відповідач упереджено перешкоджає колишній дружині в реалізації її права на отримання частки у спільному сумісному майні подружжя, так як свідомо не завершує виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, не звертаючись до сільської ради, що перешкоджає здати будинок в експлуатацію, хоча такий повністю збудований ще в 2000 році. Незважаючи на те, що будинок не зданий в експлуатацію, він не може вважатися будівельними матеріалами, оскільки ступінь його готовності 100 %, що дозволяє визначити окремі приміщення, які підлягають виділу.

Сторона позивача в судовому засіданні просила з врахуванням того, що ОСОБА_3 являється опікуном недієздатного сина ОСОБА_6, який з нею проживає та зареєстрований у спірному житлі, потребує її постійного догляду та піклування, здійснити поділ незданого в експлуатацію житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Магістральній,80Д, с.Пядиківці, Кіцманський район, Чернівецької області між колишнім подружжям, на дві частини, відповідно до 2 варіанту поділу, запропонованого у висновку №475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи судового експерта ОСОБА_7, при цьому її вважати першим власником, а відповідача другим. Посилаючись на норми матеріального права та судову практику, просила позов задовольнити і стягнути судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав частково, при цьому пояснив, що він визнає, що незданий в експлуатацію житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Магістральній,80Д, с.Пядиківці, Кіцманський район, Чернівецької області дійсно є спільною сумісною власністю подружжя, так як побудований їх спільними коштами, зусиллями та під час перебування в шлюбі. Не заперечував і ту обставину, що з колишньою дружиною постійно проживає їхній недієздатний син інвалід 1 групи, якому вона є опікуном. Однак вважав, що йому підходить 3 варіант поділу будинковолодіння, запропонований експертом, де він буде 1 власником, а позивач -2 . При обґрунтуванні посилався на менший обєм робіт, які йому слід буде виконати у разі такого виділу.

Крім того, пояснив, що дочка викрала у нього всі оригінали документів на земельну ділянку, а тому він не може завершити їх виготовлення та здати завершений будинок в експлуатацію. Зважаючи на такі обставини просить позивачу відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до такого висновку.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ч. ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.1979 року до 05.09.2013 року. На підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.18).

У відповідності до виписки з рішення Неполоковецької селищної ради народних депутатів від 20.02.1992 року №Ха «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та дозвіл на будівництво» , ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с.Пядиківці по вул. Магістральній та надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських будівель, згідно проектів, виданих районним архітектором. (а.с.9)

ОСОБА_5 як забудовнику видано «Будівельний паспорт» за адресою вул. Магістральна с.П`ядиківці. (а.с.8)

На підставі цього подружжям ОСОБА_5 був побудований житловий будинок літ. «А», підвал Пд/А, Вх, веранда а, котельня а1, літня кухні літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», навіс Д,Ж, убиральня літ. «Е» , колонка літ. К, огорожа №1,2, вигрібна яма№3, загальною площею 76,20 кв.м, житловою 31,90 кв.м, який розташований за адресою с.Пядиківці, вул. Магістральна, 80Д, Кіцманського району, Чернівецької області. (а.с.10-12)

У відповідності до рішення №276-20/2016 від 29.12.2016 року 20 сесії 7 скликання Неполоковецької селищної ради, надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с.П`ядиківці, вул. Магістральна, 80 Д. (а.с.13)

Будинок, незважаючи на те, що він використовується як житло, не зданий в експлуатацію. До будинку проведено газ, світло, здійснено водопостачання, опалення тощо, про що зазначено в технічному паспорті, а також висновку експерта №475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи про технічну можливість розподілу будинковолодіння відповідно до ідеальних часток. (а.с.77-111).

Актом обстеження житлового будинку Неполоковецької селищної ради від 16.05.2017 року, під час виходу на місце комісією встановлено, що будівництво спірного будинку по вул. Магістральній 80Д в с.Пядиківці, було розпочато спільно подружжям ОСОБА_5 в 1992 році та закінчено в 2000 році. (а.с.14,15)

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу між сторонами склались неприязні стосунки, про що свідчать численні звернення сторін до органів поліції, що завершились ухваленням судових рішень. (а.с.21-25) А дане свідчить про неможливість колишнього подружжя мирно співіснувати в одному будинковолодіння по вул. Магістральна, 80 Д в с.П`ядиківці без виділення кожному належних йому часток в житлі, самостійно залагодити конфлікт та самостійно здійснити поділ спільного незавершеного будинковолодіння колишнє подружжя не взмозі, а відтак між сторонами дійсно існує спір.

В результаті відповідач зволікає із виготовленням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, не звертаючись до сільської ради, що перешкоджає здати будинок в експлуатацію, посилаючись на надумані ним підстави.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правила, що містяться в статті 321 Кодексу повторюють зміст частин 4 та 5 ст. 41 Конституції України.

У відповідності до ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України спірний об'єкт будівництва є спільною сумісною власністю подружжя.

А дана обставина сторонами визнається та не заперечується.

Згідно зі ст. 70 СК України та ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними.

За нормами ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як передбачено ч.1ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» поділ нерухомого майна проводиться, як правило, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи. Експерт, уповноважений проводити такий вид експертиз, повинен бути внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів відповідно до вимог частини другої статті 53 ЦПК та Закону України «Про судову експертизу».

Відповідно до Висновку №475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи судового експерта ОСОБА_7, що відповідає вищевказаним нормам права, виділ в натурі часток спірного будинку не порушуватиме права кожної із сторін на користування житлом та є технічно можливим.

Як вбачається із письмових матеріалів справи, пояснень сторін, спірний об'єкт є фактично завершеним будівництвом в 2000 році, тому не може вважатися будівельними матеріалами, конструкціями, які використані в процесі будівництва. (а.с.14-17) Про те, що будинок є завершеним об'єктом, стверджується висновком №.475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи судового експерта ОСОБА_7 Згідно з зазначеним висновком об'єкт поділу складається із завершених будівель та споруд, перелік та планування яких в цілому відповідає інформації зазначеній в матеріалах інвентаризаційної справи та складається з : житловий будинок літ. «А», підвал Пд/А, Вх, веранда а, котельня а1, літня кухні літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», навіс Д,Ж, убиральня літ. «Е» , колонка літ. К, огорожа №1,2, вигрібна яма№3, загальною площею 76,20 кв.м, житловою 31,90 кв.м, який розташований за адресою с.Пядиківці, вул. Магістральна, 80Д, Кіцманського району, Чернівецької області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не зданий в експлуатацію будинок із господарськими спорудами, що за адресою с.Пядиківці, вул. Магістральна, 80Д, Кіцманського району, Чернівецької області слід вважати об'єктом поділу.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Виходячи з наведеного, спірний об'єкт будівництва підлягає поділу в натурі на дві частини.

За нормами ч.2,3ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, як передбачено ст. 71 СК України.

В даному випадку такими істотними обставинами, які слід обовязково врахувати при поділі майна, є наявність у сторін повнолітнього сина ОСОБА_6, 1980 рн.н - інваліда 1 групи з дитинства, який згідно довідки до акту огляду МСЕК №338287, потребує постійного стороннього нагляду та догляду. (а.19-20) .

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.09.2008 року , ОСОБА_6 , мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатним. Призначено опікуном хворому ОСОБА_6 його матір ОСОБА_3 (а.с.19).

Як встановлено в судовому засідання та сторонами не заперечувалося, що недієздатний повнолітній син ОСОБА_6 проживає з матір`ю за адресою с.П`ядиківці, вул. Магістральна, 80Д та знаходиться під її наглядом та доглядом.

У відповідності до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Вимога ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя пред'явлена позивачем в межах трирічного строку позовної давності з моменту коли позивач дізналась 29.12.2016 року при ознайомленні із рішенням Неполоковецької селищної ради №276-20/2016 , що відповідач не визнає її право на частку у спільному майні подружжя. Тому строк позовної давності позивачем в розумінні ч.2ст.72 СК України не пропущений.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід здійснити поділ незданого в експлуатацію житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Магістральній,80Д, с.Пядиківці, Кіцманський район, Чернівецької області між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на дві частини, враховуючи ступінь його готовності та технічну можливість поділу, відповідно до 2 варіанту поділу, запропонованого у висновку №475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи судового експерта ОСОБА_7, при цьому вважати позивача 1 власником, відповідача 2 власником, що забезпечить нормальний рівень життя сторін, їхніх дітей, зокрема недієздатного сина ОСОБА_6, який проживає з позивачем, не порушуватимуть їх права на користування спірним майном.

Окрім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі, що складають судовий збір за вимогу майнового характеру у сумі 2009 гривень 82 копійки, сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.32, 36), а також витрати на залучення експерта та складання висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с.118) в сумі 6800 грн. Позивачем до початку розгляду справи по суті подано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач планувала понести у звязку із розглядом справи.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню та керуючись ст. ст. 16, 357, 368, 369, 370, 372, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 70,71,72 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 із змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» , ст.ст. 80, 141, 223,264,265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати незданий в експлуатацію житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул..Магістральній,80Д, с.Пядиківці, Кіцманський район, Чернівецької області - обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Здійснити поділ незданого в експлуатацію житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Магістральній,80Д, с.Пядиківці, Кіцманський район, Чернівецької області між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на дві частини, відповідно до 2 варіанту поділу, запропонованого у висновку №475 від 21.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи судового експерта ОСОБА_7 , а саме:

Виділити ОСОБА_3 наступні приміщення: веранду, площею 8,2 кв.м., вартістю 8972 грн; столову, площею 14,8 кв.м., вартістю 26516 грн.; кімнату, площею 16,3 кв.м., вартістю 29203 грн., що становить 59/100 частки житлового будинку; а також літню кухню літ. «Б», вартістю 66206 грн.; гараж літ.»В» , вартістю 34665 грн.; ? навісу літ.»Д», вартістю 9225 грн.; вбиральні літ. «Е» , вартістю 4315 грн.; ? колонки літ. «К», вартістю 2376 грн.; ? огорожі №1, вартістю 3194 грн.; ? воріт №2, вартістю 2014 грн.; ? вигрібної ями №3, вартістю 3531 грн., що становить 63/100 частки господарських будівель та споруд, а всього вартістю 130987 гривень, визнавши за нею право власності.

Виділити ОСОБА_5 наступні приміщення: кімнату, площею 15,6 кв.м., вартістю 27949 грн.; ванну кімнату, площею 5,6 кв.м., вартістю 10033 грн.; кухню, площею 3,9 кв.м., вартістю 6987 грн.; що становить 41/100 частки житлового будинку; а також підвал літ. «Пд», вартістю 9112 грн.; котельню літ. «а1», вартістю 9131 грн.; сарай літ. «Г»,вартістю 33417 грн.; ? навісу «Д» , вартістю 9225 грн.; ? колонки «К» , вартістю 2376 грн.; ? огорожі №1 , вартістю 3194 грн.; ? воріт №2, вартістю 2014 грн.; ? вигрібної ями №3, вартістю 3531 грн., що становить 37/100 частки господарських будівель та споруд, а всього вартістю 72000 гривень, визнавши за ним право власності.

Зобовязати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для відокремлення частин будинку провести наступні дії:

-пробити вхідний дверний проріз в приміщенні 1-4;

- пробити дверний проріз між приміщенням 1-4 та 1-5;

-закласти прорізи між приміщенням 1-2 та 1-6; 1-3 та 1-4.

Стягнути з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у сумі 2009 (дві тисячі дев`ять ) гривень 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.08.2018 року.

Суддя: О.І. Мінів