Справа № 136/386/18
Провадження № 22-ц/772/1634/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 рокуСправа № 136/386/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Панасюка О.С. (суддя - доповідач), суддів: Зайцева А.Ю.,

Шемети Т.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області, ухвалене у складі судді Кривенка Д.Т. 22 травня 2018 року в м. Липовець Вінницької області (повний текст рішення складений 28 травня 2018 року), -

встановив:

12 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, за яким просила змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року з ОСОБА_5 на її користь на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 700 грн 00 к. щомісячно на 1500 грн 00 к., але не менше 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і стягуваних з відповідача аліментів не вистачає для належного матеріального забезпечення дочки, як наслідок погіршився матеріальний стан дитини.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану її чи відповідача з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів до часу звернення ОСОБА_4 до суду з цим позовом, не підтверджено погіршення матеріального стану дитини у продовж вказаного часу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у позивачки значно змінилося матеріальне становище в сторону погіршення, сімейний стан, а також стан здоров'я дочки, якій необхідні додаткові кошти на лікування та оздоровлення.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5 не подавав.

Частиною першою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди , у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Липовецький районний суд Вінницької області, за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на малолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 23 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 Сімейного Кодексу України (далі СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з принципом диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Оскільки ОСОБА_4 доказів, які б підтверджували наявність передбачених статтею 192 СК України обставин, зокрема щодо зміни її чи відповідача майнового стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них не надана, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоведеність позовних вимог.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив обставини, на які позивачка посилалась як на підставу позову, тому що вони фактично зводяться до заперечення принципу змагальності сторін.

Зокрема, не надавши жодних доказів зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, вона наполягає на доведенні цих обставин судом, що прямо заборонено частиною сьомою статті 81 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом законодавчих змін розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімально встановленого розміру аліментів, то апеляційний суд виходить із такого.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесені зміни до частини другої статті 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет» на 2018 рік з 1 січня 2018 року по 1 липня прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі 1492 грн 00 к.

Отже, розмір аліментів не може бути меншим ніж 746 грн (1492 грн Х 50 %).

Згідно з частиною другою статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судому твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За офіційними даними Міністерства Фінансів України індекс інфляції з березня 2017 року (часу ухвалення рішення про стягнення аліментів) по березень 2018 року (час звернення ОСОБА_4 з позовом про зміну їх розміру) становив: 112,5 відсотків (квітень - 100,9%; травень - 101,3%; червень - 101,6%; липень - 100,2%; серпень - 99,9%; вересень - 102,0%; жовтень - 101,2%; листопад - 100,9%; грудень - 101,0%; січень - 101,5%; лютий - 100,9%; березень - 101,1%) (інформація з електронного ресурсу Міністерства Фінансів України https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/).

Таким чином, в силу імперативних приписів частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, що підлягав стягненню з відповідача на користь позивачки станом на час звернення з цим позовом, становив 787 грн 50 к. (700 грн Х 112,5 %), що перевищувало 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до шести років (746 грн 00 к.), а тому і в цій частині доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів за 6 місяців (пункт 3 частини першої статті 176 ЦПК України) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Керуючись статтями 351, 367, 368, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ А.Ю. Зайцев

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом: О.С. Панасюк