У Х В А Л А

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 635/382/17

провадження № 61-17152св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_5, третя особа - управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Харківської області від 30 січня 2018 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Котеленець А. В., Швецової Л. А.,

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити місце проживання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_4) у квартирі АДРЕСА_2, негайно відібрати дитину у відповідача та повернути її за місцем проживання матері.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з липня 2014 року до 21 листопада 2016 року вона проживала зі ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась донька ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що донька проживає з відповідачем, який у добровільному порядку повернути дитину матері відмовляється, у позасудовому порядку згоди щодо місця проживання дитини вони не дійшли, просила позов задовольнити.

У березні 2017 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов, в якому з урахуванням уточнень просив визначити місце проживання доньки з батьком у квартирі АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_4 на його користь аліменти на доньку ОСОБА_6 у розмірі 2 500 грн щомісяця.

Свої вимоги мотивував тим, що з 01 жовтня 2016 року донька проживає з ним, мати дитини участі у її вихованні дитини не приймає, кошти, які отримує як державну допомогу при народженні дитини, витрачає на власні потреби, дитиною майже не цікавиться.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року первісний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_4

Вирішено відібрати малолітню ОСОБА_6 від батька ОСОБА_5 та передати її матері ОСОБА_4

В частині відібрання дитини рішення суду допущено до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4, а також у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4 та визначаючи місце проживання малолітньої дитини разом з матір'ю, суд першої інстанції керувався положеннями Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція), статтею 161 СК України та виходив із відсутності у справі виняткових обставин, які могли б виправдати розлучення дитини зі своєю матір'ю.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 30 січня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_5

У задоволенні первісного позову ОСОБА_4 відмовлено.

З метою дотримання прав та інтересів малолітньої ОСОБА_6 на гармонійний розвиток та належне виховання, апеляційний суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини разом із батьком ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення її позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскаржень неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання та відібрання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат