Провадження № 2/760/5003/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 29.02.2008 між сторонами було укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3 230, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки та інші супутні платежі за умовами договору. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у останньої перед позивачем утворилась заборгованість розмір якої станом на 31.03.2018 складає 17 891, 94 грн., в тому числі: 3 220, 14 грн. заборгованість за кредитом; 10 265, 11 грн. заборгованість за процентами; 3 316, 60 грн. заборгованість за комісією; 250, 00 грн. та 840, 09 грн. штрафи. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином з дотриманням вимог закону, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала.
Беручи до уваги дані про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на неповідомленням останньою про причини неявки та неподання відзиву, суд з урахуванням позиції позивача та положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України дійшов висновку про розгляд справи у відсутності сторін та ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що 29.02.2008 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_3 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до встановлених кредитним договором умов позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3 230, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів у розмірі передбаченому Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна».
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, за змістом ст. 1054 ЦК України, сутність обв'язку позичальника за кредитним договором полягає у поверненні кредиту та сплаті процентів.
Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений кредитним договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, що в свою чергу є порушенням зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов'язання є підставою виникнення у кредитодаця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала та станом на 31.03.2018 має заборгованість, розмір якої складає 17 891, 94 грн., в тому числі: 3 220, 14 грн. заборгованість за кредитом; 10 265, 11 грн. заборгованість за процентами; 3 316, 60 грн. заборгованість за комісією; 250, 00 грн. та 840, 09 грн. штрафи.
Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком. Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку заборгованості у суду відсутні, розрахунок є детально аргументованим, повно відображає порядок її нарахування, черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена з дотриманням вимог закону та умов договору.
Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, в ході розгляду справи судом не встановлено.
За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення умов кредитного договору, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту, сплати процентів, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 17 891, 94 грн. належить задовольнити.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 144 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 762, 00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625-626, 629, 634, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76-82, 141, 223, 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Суддя: В.В. Лазаренко