Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 753/4294/17-ц

провадження № 61-3995св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Ранет»,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкий Вадим Володимирович,

третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фермерського господарства «Ранет» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Кравець В. А., Кулікової С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року фермерське господарство «Ранет» (далі - ФГ «Ранет») звернулося до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкого В. В., третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі -ПАТ «КБ «Хрещатик»), у якому просило скасувати виконавчий напис нотаріуса.

Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2015 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ФГ «Ранет» було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 34 920 доларів США, зі сплатою 13,21 % річних, терміном користування до 17 червня 2016 року.

Оскільки зобов'язання за кредитним договором позивачем належним чином не виконувались, ПАТ «КБ «Хрещатик» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкого В. В. з вимогою вчинити виконавчий напис.

16 грудня 2016 року нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ФГ «Ранет» на користь ПАТ «КБ «Хрещатик» заборгованість у розмірі 30 658,74 доларів США 74 центів та 71 389 грн 31 коп.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог закону, а саме: банком не надано відповідних документів та відсутні докази безспірності кредитної заборгованості, тому просило його скасувати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року позов ФГ «Ранет» задоволено. Скасовано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкого В. В., вчинений 16 грудня 2016 року за реєстровим № 2777. Вирішено питання про розподіл судових втрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у нотаріуса не було підстав вважати безспірними розмір заборгованості позивача перед банком та суми штрафних санкцій і процентів, що зазначені у виконавчому написі. Оспорюваний виконавчий напис вчинено із порушенням вимог закону. ПАТ «КБ «Хрещатик» не було надано нотаріусу документів первинної бухгалтерської документації на паперових носіях та розрахунків заборгованості. Документи повинні містити всі реквізити, передбачені частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ФГ «Ранет».

Свої висновки апеляційний суд обґрунтовував тим, що нотаріус є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки немає спільних / однорідних прав чи обов'язків, відносно позивача ФГ «Ранет», він вчиняє нотаріальні дії від імені держави. Спори між боржниками і стягувачами, а також скарги за позовами інших осіб прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акти, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального Кодексу України (далі - ГПК України). При цьому нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по предмету спору. Крім того, виконавчий напис не є правочином у розумінні частини першої статті 202 ЦК України.

У січні 2018 року ФГ «Ранет» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року скасувати, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта, має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За правилами цивільного судочинства, як спір про право цивільне, в позовному провадженні розглядаються спори за позовами про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії.

Предметом цього судового розгляду є акт нотаріальної дії, а саме - виконавчий напис нотаріуса. Права боржника на оспорення достовірності і правильності вимог й обов'язків, зазначених у виконавчому написі нотаріуса, та розгляд цих питань проводиться у порядку позовного провадження судами загальної юрисдикції. Нотаріус не є суб'єктом владних повноважень чи юридичною особою, а тому не може бути учасником судового процесу у порядку господарського чи адміністративного судочинства.

На справи за позовами щодо нотаріальних дій або відмов у їх вчиненні поширюються загальні правила цивільного процесуального законодавства. Крім того, до господарського суду не можна оскаржити дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. Нотаріусом порушена процедура повідомлення боржника до вчинення виконавчого напису, стягнута відповідачем заборгованість не є безспірною. Підставою оскарження виконавчого напису може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що ФГ «Ранет» оскаржує судове рішення з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, тому справу № 753/4294/17-ц слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 753/4294/17-ц за позовом фермерського господарства «Ранет» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкого Вадима Володимировича, третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», про скасування виконавчого напису нотаріуса, за касаційною скаргою фермерського господарства «Ранет» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило