АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1460/18 Справа № 175/2333/17 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участю секретаря - Бондаренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: Дніпропетровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинений 08 серпня 2016 року та зареєстрований в реєстрі за №6700, щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2010 року на загальну суму 68001 грн. 39 коп., та витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №6700 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в розмірі 68001 грн. 39 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2010 року. Заборгованість складається із: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 34050,13 грн., залишку заборгованості за відсотками у розмірі 29094,05 грн., штрафу у розмірі 3157,21 грн., а також стягнуто витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1700 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис №6700 від 08 серпня 2016 року було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6700 від 08 серпня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з нього грошових коштів на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни вчинений 08 серпня 2016 року та зареєстрований в реєстрі за №6700, щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2010 року на загальну суму 68001 грн. 39 коп., що складається з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 34050,13 грн., залишку заборгованості за відсотками у розмірі 29094,05 грн., штрафу у розмірі 3157,21 грн., витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1700 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що виконавчий напис вчинений із суворим дотриманням ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, які підтверджують безспірність заборгованості.

Вказував, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не має перевіряти безспірність заборгованості, встановлювати права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Вважає посилання суду на відсутність повідомлення позивача при вчиненні виконавчого напису безпідставними, трирічний строк на його вчинення не пропущений, а тому просив суд апеляційної інстанції задовольнити його скаргу.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

У відповідності до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти на умовах, передбачених вказаним договором.

08 серпня 2016 року за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №6700 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2010 року грошові кошти у розмірі 68001 грн. 39 коп., що складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 34050,13 грн., залишку заборгованості за відсотками у розмірі 29094,05 грн., штрафу у розмірі 3157,21 грн., витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1700 грн. (а.с.12).

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ващинської М.М. від 15 травня 2017 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис було вчинено нотаріусом на підставі наступних документів: заяви б/н від 12 жовтня 2010 року про надання кредитного ліміту (а.с.15-16), розрахунку заборгованості станом на 05 серпня 2016 року (а.с.17-18).

Задовольняючи позовні вимоги районний суд зробив правильний та обґрунтований висновок про те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Такий висновок районного суду повністю узгоджується з матеріалами справи.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

В п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «Приватбанк» надсилав, а ОСОБА_2 отримував від банку досудову вимогу про усунення порушення стосовно основного зобов'язання із зазначенням у ній стислого змісту порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. ОСОБА_2 тим самим був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення.

Нотаріусом не було перевірено надсилання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинних бухгалтерськіх документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання позивача по тілу кредиту, відсотках є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача, та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивача.

Доводами апеляційної скарги банку не спростований висновок суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором позивач ОСОБА_2 не отримував, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що свідчити про об'єктивну можливість стверджувати, що заборгованість за кредитним договором є безспірною, а тому у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що виконавчий напис вчинений із суворим дотриманням ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги необґрунтовані, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а тому залишається в силі. У зв'язку з чим апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко