Провадження № 2/760/3520/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

прокурора - Угринович О.М.

представників третьої особи - Рижкової С.С., Коровіної Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Підгаєцький Андрій Іванович, про визнання заповіту та довіреності недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Підгаєцький А.І., про визнання заповіту та довіреності недійсними.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2017 головуючим у справі було визначено суддю Лазаренко В.В..

16.02.2018 в даній справі проведено перше судове засідання під головуванням судді Лазаренко В.В., в якому, у зв'язку з задоволенням клопотання представника позивача, була оголошена перерва до 13.04.2018.

13.04.2018 справа була знята з розгляду та перенесена на 25.05.2018 у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

24.05.2018 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про залишення позову ОСОБА_3 без розгляду.

Дане клопотання ОСОБА_3 обґрунтовує наступним.

Зазначає, що необхідність у зверненні до суду з позовом про визнання заповіту недійсним стала та обставина, що позивач з 2005 року доглядала за ОСОБА_6, проживала разом з нею в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1, в якій проживає і на даний час.

Після смерті ОСОБА_6 вона звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом в цьому усно було відмовлено в зв'язку з відсутністю родинних зв'язків з померлою.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2014, яке набрало законної сили, було: встановлено факт її постійного проживання з ОСОБА_7 понад п'ять років; визнано спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6; визнано за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

У зв'язку з цим, 13.03.2014 вона зареєструвала своє право власності на квартиру в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4969969, тобто, успадкувала належне померлому спадкодавцю ОСОБА_6 майно та зареєструвала своє право власності на нього.

Тобто, прийнявши та оформивши спадщину після смерті ОСОБА_6, в порядку, визначеному законом, вона є власником спадкового майна.

Відповідачка ОСОБА_8, на користь якої померлою в 2009 році був складений заповіт, спадщину після смерті спадкодавця не прийняла та своє право на спадкове майно, в тому числі спірну квартиру, відповідно до складеного на її користь заповіту не реалізувала.

В жовтні 2014 року до суду звернувся Прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах відповідачки ОСОБА_4 до неї про визначення ОСОБА_4 додаткового строку для прийняття спадщини. В задоволенні даного позову було відмовлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.10.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.12.2016.

Вважає, що, залучивши її до участі в даній справі в якості відповідача, прокурор в інтересах відповідачки визнав її спадкоємцем після смерті ОСОБА_6

Виходячи з рішення суду, яке вступило в законну силу, відповідачка після смерті спадкодавця спадщину не прийняла, рішенням суду в позові про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено, право на спадщину за заповітом на її користь нею реалізоване бути не може, а тому відповідачка не може претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_6

В сою чергу вона - позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв та оформив свої спадкові права і право власності на успадковане майно зареєстроване нею в порядку, визначеному законом і вважає, що предмет спору відсутній, т.я. відповідачка не є особою, яка може порушувати її права.

За таких обставин вважає, що доцільності у продовженні судового спору з приводу визнання заповіту на користь відповідачки недійсним, немає, а тому просить залишити її позов без розгляду, враховуючи те, що розгляд справи по суті у новому складі суду не було розпочато.

В судове засідання 25.05.2018 позивач та її представник не з'явились, просили проводити розгляд справи у їх відсутності, заяву про залишення позову без розгляду підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча була повідомлено судом про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 та представники третьої особи в судовому засідання повідомили, що при вирішенні питання про залишення позову без розгляду покладаються а розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву позивача про залишення позову без розгляду та матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що в провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Підгаєцький А.І., про визнання заповіту та довіреності недійсними.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2017 головуючим у справі було визначено суддю Лазаренко В.В..

Згідно абз. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Таким чином, у зв'язку зі зміною складу суду, розгляд даної справи було розпочато спочатку.

24.05.2018, до початку розгляду справи по суті, до канцелярії суду від позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про залишення її позову без розгляду.

Суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

ОСОБА_3, обґрунтовуючи своє клопотання, зазначила, що необхідність у зверненні до суду з позовом про визнання заповіту недійсним стала та обставина, що позивач з 2005 року доглядала за ОСОБА_6, проживала разом з нею в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1, в якій проживає і на даний час.

Після смерті ОСОБА_6 вона звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом в цьому усно було відмовлено в зв'язку з відсутністю родинних зв'язків з померлою.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2014, яке набрало законної сили, було: встановлено факт її постійного проживання з ОСОБА_7 понад п'ять років; визнано спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6; визнано за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

У зв'язку з цим, 13.03.2014 вона зареєструвала своє право власності на квартиру в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4969969, тобто, успадкувала належне померлому спадкодавцю ОСОБА_6 майно та зареєструвала своє право власності на нього.

Тобто, прийнявши та оформивши спадщину після смерті ОСОБА_6, в порядку, визначеному законом, ОСОБА_3 є власником спадкового майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_8, на користь якої померлою в 2009 році був складений заповіт, спадщину після смерті спадкодавця не прийняла та своє право на спадкове майно, в тому числі спірну квартиру, відповідно до складеного на її користь заповіту не реалізувала.

В жовтні 2014 року до суду звернувся Прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах відповідачки ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення ОСОБА_4 додаткового строку для прийняття спадщини.

В задоволенні даного позову було відмовлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.10.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.12.2016.

ОСОБА_3 вважає, що, залучивши її до участі в даній справі в якості відповідача, прокурор в інтересах відповідачки визнав її спадкоємцем після смерті ОСОБА_6

Виходячи з рішення суду, яке вступило в законну силу, відповідачка ОСОБА_4 після смерті спадкодавця спадщину не прийняла, рішенням суду в позові про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено, право на спадщину за заповітом на її користь нею реалізоване бути не може, а тому відповідачка ОСОБА_4 не може претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_6

В сою чергу позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, який прийняв та оформив свої спадкові права і право власності на успадковане майно зареєстроване нею в порядку, визначеному законом.

ОСОБА_3 вважає, що предмет спору відсутній, т.я. відповідачка не є особою, яка може порушувати її права, в зв`язку з чим просить залишити її позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦКП України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на вищевказане, оскільки розгляд справи по суті фактично ще не було розпочато, зокрема не з'ясовувалась думка позивача щодо предмету позову та підстав для його задоволення, а позивач звернулася до суду з заявою про залишення позову без розгляду, то суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню і позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 33, 223, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Підгаєцький Андрій Іванович, про визнання заповіту та довіреності недійсними, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 30.05.2018.

Суддя В.В. Лазаренко