Справа № 369/4993/17
Провадження № 2/369/155/18
20.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Ковриженко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11 жовтня 2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1.
Наявність самовільно збудованого вищезазначеного обєкта незавершеного будівництва підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний житловий будинок) № 2 по вул. Глібова в с. Гореничі від 20 березня 2017 року, виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання технічної інвентаризації».
Спадкоємцем за законом вищезазначених частин земельних ділянок, а також самовільно збудованого померлою 30 квітня 2011 року ОСОБА_4 обєкта незавершеного будівництва, був її син ОСОБА_3, котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв шляхом подання відповідної заяви від 27 вересня 2011 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, згідно матеріалів спадкової справи № 282 за 2011 рік, але юридично не оформив своїх спадкових прав.
Крім того, ОСОБА_3, спадкоємцем за законом після померлої 30 квітня 2011 року ОСОБА_4, є її син ОСОБА_2, який спадщину після смерті своєї матері прийняв шляхом подачі до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини (заяви № 609 від 25.05.2011 року, яка приєднана до с/с № 282/2011 до майна померлої 30 квітня 2011 року ОСОБА_4), але юридично не оформив своїх спадкових прав.
Спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 прийняла, як дружина спадкодавця, шляхом подання нею 15.01.2016 року заяви за № 14 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 6/2016 до майна померлого 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3.
Крім дружини, спадкоємицею за законом після померлого 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3, є його малолітня дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка прийняла спадщину після смерті батька на підставі п. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України.
26.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори за р. № 992 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 132 в будинку № 15, розташованому, по вулиці Льва Толстого в місті Житомир, належну померлій 30 квітня 2011 року ОСОБА_4, спадкоємцем якої за законом на ? частку спадщини був її син ОСОБА_3, котрий спадщину, що залишилася після смерті матері, фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, без урахування інтересів іншого спадкоємця померлої ОСОБА_4 ОСОБА_2, а також на все інше вказане вище майно.
26.07.2016 року на ім'я ОСОБА_1 та на ім'я малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою (в рівних частках кожній) після померлого 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири № 132 в будинку 15, розташованому по вулиці Льва Толстого в місті Житомирі, належної померлій 30 квітня 2011 року ОСОБА_4, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_3, котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2016 року за вих. № 1367/02-31, винесеної ОСОБА_8, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно (крім квартири в Житомирі), так як позивачем не надано документів, що підтверджують право власності померлих 30 квітня 2011 року ОСОБА_4 та 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3 на дане спадкове майно.
Відповідно до листа БТІ № 933 від 15.07.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно розпорядження органу приватизації радгоспу ім. Шевченко від 06.07.1994 року, № 13.
Отже, до ОСОБА_1 та її малолітньої дочки ОСОБА_7, як спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, перейшло право на отримання ними у власність вищезазначеного спадкового майна в рівних частках.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила позов задовольнити і розглядати справу без участі позивача і представника позивача.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки відповідач до суду не з»явився, причин неявки суду не повідомив, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах цивільної справи № 369/4993/17, та матеріали справи № 369/7791/16-ц (провадження № 2з/369/22/16), дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Судом встановлено, що 23 лютого 2008 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 57.
11 жовтня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 270082.
25 березня 2005 року помер ОСОБА_1. Після його смерті до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2 і ОСОБА_3, із заявами, в яких від належної їм частки спадкового майна вони відмовилися на користь своєї матері ОСОБА_4.
30 квітня 2011 року померла ОСОБА_4, мати ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04 травня 2011 року, серії І-ОК № 210691.
Відповідно до листа БТІ № 933 від 15.07.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно розпорядження органу приватизації радгоспу ім. Шевченко від 06.07.1994 року, № 13.
Постановою державного нотаріуса ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не надала документи, що підтверджують право власності померлих 30 квітня 2011 року ОСОБА_4 та 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3 на зазначене майно.
Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 031207 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2006 року № 1-442 є власником земельної ділянки площею 0,0701 га, яка розташована в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства.
Постановою державного нотаріуса ОСОБА_10 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.04.2017 року, вих. № 925/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ? частки, та ? частки ОСОБА_7 на незавершене будівництво житлового будинку № 2, розташованого по вулиці Глібова в селі Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, відсоток готовності якого фактично складає 68 %, належного померлому 25 березня 2005 року ОСОБА_5, спадкоємицею якого за законом була ОСОБА_4, яка померла 30 квітня 2011 року, котра спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_3, котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, оскільки ОСОБА_1 не надала документи, що підтверджують право власності померлих 25 березня 2005 року ОСОБА_5, 30 квітня 2011 року ОСОБА_4 та 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3 на незавершений будівництвом житловий будинок № 2, розташований по вулиці Глібова в селі Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, відсоток готовності якого фактично складає 68%.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3, на підставі договору купівлі-продажу р № 2456, від 11 березня 2011 року, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06 липня 1994 року № 13, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 42,3 кв.м.
Як вбачається з спадкової справи № 282 за 2011 рік до майна померлої 30 квітня 2011 року ОСОБА_4, спадкоємцями є її сини ОСОБА_2, який у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини, та ОСОБА_3, який у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2006 року, бланк серії ВСР № 112343 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2006 року, бланк серії ВСР № 112339, ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_5 успадкувала таке майно: земельну ділянку площею 0,200 га, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Глібова, під № 2, земельну ділянку площею 0,070 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Шевченка Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі та грошові внески.
Згідно спадкової справи № 6/2016 року до майна померлого 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3, спадкоємцями є ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_7.
Таким чином, до ОСОБА_1 та її малолітньої дочки ОСОБА_7, як спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, перейшло право на отримання ними у власність спадкового майна в рівних частках.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або ненастання певної події.
Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України доведено заявлені позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, і тому позов підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. 55 Конституції України, ч. 6 ст. 11, ст. ст. 15, 16, 392, 1216, ст. 1218, 1261, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 77, 78, 79, 80, 81, 259, 264, 265, 268, 280, 281, 282 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на ? частку права на земельну частку (пай) площею 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Шевченка Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.03.2006 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1-444, в порядку спадкування за законом після смерті 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право на ? частку права на земельну частку (пай) площею 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Шевченка Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.03.2006 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1-444, в порядку спадкування за законом після смерті 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири № 8 в будинку № 4, розташованого по вул. Цвітковій в с.Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності на ? частину квартири № 8 в будинку № 4, розташованого по вул. Цвітковій в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3.
Повне рішення суду складено 02 липня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.