РІШЕННЯ

іменем України

"21" серпня 2018 р. 145/1068/18

2/145/662/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона з відповідачем є батьками трьох малолітніх дітей : сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Діти проживають з нею і перебувають повністю на її утриманні. Їй одній важко утримувати дітей належним чином, оскільки вона не працює, бо доглядає дітей.

Відповідач добровільно не допомагає в утриманні дітей, хоча зобов'язаний утримувати до досягнення ними повноліття.

Їй відомо, що відповідач працює офіційно і має нерегулярний дохід, тому вона вважає, що він має сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України.

У відповідача інших утриманців немає, тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у тверді грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину.

Такий розмір аліментів суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача.

Просить стягувати із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду і до їх повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги визнали.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1559 грн. на місяць, від 6 років - 1944 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року N2246-VІІI).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками трьох малолітніх дітей : сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвами про їх народження.

Діти проживають із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району №158 від 13.06.2018 р.

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Позивачка ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за трьома малолітніми дітьми, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 15.06.2018 р.

ОСОБА_3 з червня не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, веде підсобне господарство, що стверджується довідкою Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району №196 від 13.08.2018 р.

Однак відповідач працездатний, фізично здоровий, інших утриманців немає, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхніх спільних дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, а відтак сплата аліментів у твердій грошовій сумі, в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 200, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в сумі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.06.2018 р. і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 27 серпня 2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.