Справа № 351/1785/18
Номер провадження №2/351/786/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківського старостинського округу Заболотівської селищної ради об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Олешківського старостинського округу Заболотівської селищної ради об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що її бабуся ОСОБА_2 була членом коллективного сільськогосподарського підприємства с/с «Незалежність», що в с. Любківці Снятинського району та відповідно була включена до списку громадян між якими відбувалося розпаювання земель за номером 123. Згодом вона отримала сертифікат на земельну частку (пай), на заміну якого згідно рішення Снятинської районної державної адміністрації № 88 від 17.02.2000р. було видано сертифікат нового зразка серії РН № 259551.

Відповідно до даного сертифікату ОСОБА_2 належить прав на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності с/с «Незалежність» розміром 30,36 в умовних кадастрових гектарах на території Олешківської сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

На підставі рішення Олешківської сільської ради від 22.02.2001р. ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 032468 від 14.03.2001р., згідно якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,80 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті бабусі вона являється єдиним спадкоємцем за законом всього належного їй майна. Однак, у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку та Державний акт на право приватної власності на землю видані після смерті бабусі, вона не може належним чином оформити спадщину. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку № 86 площею 0,80 га, що розташована на території Олешківської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_2 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 032468 від 14.03.2001р..

Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно списків громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства с/с «Незалежність» та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 259551 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с «Незалежність» розміром 30,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 032468 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,80 га в межах згідно з планом, що на території Олешківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 212626 ОСОБА_2 померла 15.11.1995р..

Із довідки про право власності, що видається у зв'язку з оформленням спадщини Олешківського старостинського округу Заболотівської селищної ради об'єднаної територіальної громади від 31.07.2018р. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила її онука ОСОБА_1, заборона відчуження на майно померлої не накладалась, заповіт від імені померлої в сільській раді не посвідчувався.

Із довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 03.08.2018р. та інформаційної довідки із Спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заведена.

Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 06.08.2018р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки у зв'язку з тим, що державний акт на земельні ділянки виданий на ім'я померлої після її смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_2 на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 0,80 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої 15.11.1995р. було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ІФ №032468, спадкоємцем якого за законом стала онука ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном, а тому суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею0,80 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ІФ № 032468 від 14.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 186, виданого на ОСОБА_2. В решті позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0,80 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ІФ № 032468 від 14.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 186, виданого на ОСОБА_2, яка померла 15.11.1995р.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.