АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1479/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: 5 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5

відповідач - ОСОБА_6

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою - ОСОБА_5

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 червня 2018 року у складі судді Мельник І.О.,:

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_5Ф, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про компенсацію за частку у спільній частковій власності.

Позов обґрунтований тим, що на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року визнано право власності за позивачем ОСОБА_5 та за ОСОБА_6 по 1/2 частині житлового будинку літ."Б-1" з гаражем літ."Д", по вул. Василицька, 3, м. Черкаси. Вказаний будинок площею 30,3 кв.м., тому відсутня технічна можливість виділити в натурі відповідачеві належну їй на праві власності 1/2 частину будинку, тому позивач просив визнати за ним право власності на спірне будинковолодіння зі сплатою компенсації відповідачеві та припинити право власності останньої на вказаний будинок, оскільки він неподільний.

Неодноразово змінюючи та доповнюючи свої позовні вимоги, в останній редакції позовної заяви ОСОБА_5 зазначив, що частина належна ОСОБА_6 не може бути виділена в натурі. Вказаний будинок не є окремим обєктом права власності, а входить до складу будинковолодіння, розташованого за адресою вул. Василицька, 3 в м. Черкаси, яке належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, тому позивач зазначив, що ОСОБА_6 не має права на компенсацію в разі припинення її права власності.

Остаточно ОСОБА_5 просив суд визнати за ним право власності на будинок літ."Б-1" з гаражем літ."Д", по вул. Василицька, 3, м. Черкаси.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, та з заявою про виправлення помилок, що допущені в апеляційній скарзі, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2018 року та припинити право власності ОСОБА_6 на житловий будинок «Б-1» з гаражем літера «Д» та визнати їх складовою частиною садиби, яка належить ОСОБА_5

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.02.2016 року, ухвала апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2016 року, ухвала ВССУ від 26.06.2018 року та рішення державного реєстратора від 23.12.2015 року спираються на положення ст. ст. 186, 380, 381 ЦК України, тому спростовують рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.04.2015 року, рішення апеляційного суду в Черкаській обл. від 24.06.2015 року та ухвалу ВССУ від 09.09.2015 року, в частині де допускається поділ господарських споруд, зокрема будинку літера «Б-1» з гаражем літера «Д».

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував вище зазначеного.

ОСОБА_6 скористалася своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначила, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 не надав суду доказів за яких може бути припинено її право частки у спільному майні на підставі ч.1 ст. 365 ЦК України.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач відмовився вносити на депозитний рахунок кошти, як вартість за 1/2 частину майна, яке належить ОСОБА_6 у спільній частковій власності

Також скаржник в апеляційній скарзі змінив свої позовні вимоги, які ним були змінені і уточненні під час розгляду справи в суді першої інстанції на підставі яких було ухвалено рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову про визнання за ОСОБА_5 права власності на будинок літ. «Б-1», який розташований за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3, оскільки рішенням суду вже вирішено правовий режим спірного будинку та визнано за сторонами по справі право власності по 1/2 частині будинку за кожним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_5 просив скасувати рішення суду першої інстанції та припинити право власності ОСОБА_6 на житловий будинок «Б-1» з гаражем літера «Д» та визнати їх складовою частиною садиби, яка належить ОСОБА_5 Проте, при зверненні з позовною заявою ОСОБА_5 просив суд - визнати за ним право власності на будинок літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д» по вул. Василицька, 3, міста Черкаси.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вбачається, що вимоги які ставить скаржник в своїй апеляційній скарзі не розглядалися в суді першої інстанції, оскільки при зверненні з позовом ОСОБА_5 були заявлені позовні вимоги що є відмінними, від вимог, що він заявляє в апеляційній скарзі.

Тому, переглядаючи рішення Соснівського районного суду м. Чекаси від 26 червня 2018 року, колегія суддів приходить до висновку про можливість перегляду рішення в межах заявлених позовних вимог.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі - продажу від 6 квітня 1989 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 житловий будинок літ. «А-1» по вул. Василицька, 3 в м. Черкаси, який розташований на земельній ділянці 910 кв.м загальною житловою площею 58,6 кв.м., та надвірні споруди літню кухню літ. «Б», туалет літ. «В», два льохи літ. « Г, Е », гараж літ. «Д» та огорожу № 1,2 (а.с. 24-25).

27 січня 2012 року ОСОБА_5 зареєстрував за собою право власності на житловий будинок літ. «Б-І» за адресою м. Черкаси, вул. Василицька, 3, що підтверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав №32993365 (а.с.33).

Рішенням Соснівського райвиконкому м. Черкаси № 263 від 19 квітня 1983 року ОСОБА_8 (попередній власник) дозволено капітальний ремонт частини будинку (літ. А-1), та будівництво кухні, котельні та веранди, а також дозволено знести старі приміщення, добудувати до гаража сарай-літню кухню та знести старі сараї.

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 453 від 3 квітня 2008 року ОСОБА_5 дозволено будівництво приватного двоповерхового житлового будинку садибного типу та сараю відповідно до проекту на вище зазначеній земельній ділянці.

4 червня 2008 року Інспекцією ДАБК у Черкаській області видано ОСОБА_5 дозвіл на виконання будівельних робіт.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя, визнано право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/2 частині одноповерхового житлового будинку літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д», які розташовані за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3, також вирішено спір стосовно іншого майна та розподілу судових витрат (а.с.5-8).

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 квітня 2015 року в частині розподілу одноповерхового житлового будинку літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д», розташованого за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 - залишено без змін (а.с.9-13).

З технічної документації на будинок літ. «Б-1», який розташований за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 вбачається, що вказаний будинок загальною площею 30,3 кв. м., з якої 18,1 кв.м житлова площа, 12,2 кв.м. - допоміжна площа (а.с.14-19).

Вартість житлового будинку літ. «Б-1», загальною площею 30,3 кв. м., з відповідною частиною надвірних споруд, в м. Черкаси вул. Василицька, 3, станом на 22 вересня 2017 складає 106 368 грн. без урахування ПДВ, що підтверджується висновком про вартість майна, наданим товарною біржою «Універсальна» (а.с. 20).

Таким чином, судовими рішеннями вже встановлено правовий режим спірного будинку та визнано право власності по 1/2 частині будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не підлягає повторному врегулюванню питання щодо визнання права власності на спірні частини будинку з підстав, що зазначив ОСОБА_5Ф при зверненні з позовом.

ОСОБА_6 скористалася належним правом власності на розпорядження своїм майном, відповідно до ст. 319 ЦК України, та подарувала, а ОСОБА_9 прийняла в дар, 1/2 частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований у м. Черкаси по вул. Василицькій, 3 1/2 частки житлового будинку під літ. « Б-1», площею 19,4 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літ. «Д», згідно Договору дарування частки в праві власності на житловий будинок від 14 травня 2018 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 (а.с. 98-99).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не були предметом розгляду в суді першої інстанції, то колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог приходить до наступного.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що правовий режим спірної частини будинку вже врегульований судовими рішення, а ОСОБА_6 скористалася своїм правом та подарувала свою частку у спірному домоволодінні, що припинило її право власності у даному обєкті нерухомості.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_5 за наведеними в ній доводами та вимогами без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 червня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: С.І.Бондаренко

ОСОБА_4

ОСОБА_2