ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4819/18 Справа № 211/1655/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Бондар Я.М., ознайомившись із апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про встановлення факту належності майна, поділ спадкового майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано майно - житловий будинок та господарські будівлі, які складаються із: житлового будинку А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м., літньої кухні Б, вбиральні В, літнього душу Г, огорожі №1,2,3 воріт №2, водоколонки І, замощення ІІ, а також земельну ділянку площею 0,0683 га, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Муромська, будинок №57, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Встановлено факт належності ОСОБА_5, яка померла 25.05.2014 року, права власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель, які складаються з: житлового будинку А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м., літньої кухні Б, вбиральні В, літнього душу Г, огорожі №1,2,3 воріт №2, водоколонки І, замощення ІІ, а також земельну ділянку площею 0,0683 га, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Муромська, будинок №57. Поділено спадкове майно, а саме 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель. які складаються із: житлового будинку А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м., літньої кухні Б, вбиральні В, літнього душу Г, огорожі №1,2,3 воріт №2, водоколонки І, замощення ІІ, а також земельну ділянку площею 0,0683 га, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Муромська, будинок №57, та належали ОСОБА_5, яка померла 25.05.2014 року, визнавши за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 25.05.2014 року, по 1/6 частці даного нерухомого майна за кожним.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, апеляційне провадження у якій не може бути відкрито, з огляду на наступне.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року (надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом 2 якого внесено зміни до Цивільного Процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції.

Згідно п.13 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як видно з матеріалів справи згідно повідомлення від 31 липня 2015 року на адресу відповідача ОСОБА_1 надіслано копію оскаржуваного рішення суду від 28 липня 2015 року ( а.с.55).

Згідно зворотного поштового повідомлення ОСОБА_1 за місцем свого проживання отримав копію рішення суду у серпні 2015 року (а.с.57).

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на недопустимість доказу отримання копії рішення суду, не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно положення ст.76 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваного рішення суду, передбачає, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 106 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року106, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На зворотному поштовому повідомленні про отримання копії рішення суду міститься прізвище «Гусєв», що свідчить про належне вручення відповідачу копії судового рішення.

Особою, яка подає апеляційну скаргу не надано належних та допустимих доказів відсутності за місцем проживання у період отримання оскаржуваного судового рішення та не обізнаність про його ухвалення.

В апеляційній скарзі, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте мотиви наведенні в його обґрунтування є неповажними та спростовуються матеріалами справи.

Частиною 3 ст.357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Європейський суд з прав людини визнає легітимним обмеження у доступі до суду через значний пропуск строку оскарження рішення суду, що є дотриманням принципу правової визначеності (рішення Нешев проти Болгарії від 28 жовтня 2004 року, рішення Брумареску проти Румунії від 28 листопада 1999 року).

Учасник процесу зобов'язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами.

Заінтересованою особою не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року більше ніж у три роки.

З огляду на те, що рішення суду виконано, безпідставне поновлення встановлених строків на апеляційне оскарження є порушенням Конвенції.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України для зазначення та надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження. Розяснити апелянту, що у разі не усунення недоліків протягом десяти днів, з дня вручення ухвали, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Керуючись ст. 357 ЦПК України,

У X В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про встановлення факту належності майна, поділ спадкового майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, залишити без руху, для чого надати строк , який не може перевищувати десяти днів з дати отримання копії ухвали, для усунення названих вище недоліків.

Попередити апелянта, що на випадок невиконання даної ухвали в установлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бондар Я.М.