Справа № 750/1432/18
Провадження № 2/750/875/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Литвиненко І. В..,

із секретарем судового засідання Бублик Т.В.

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

третя особа Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім»,

ОСОБА_5 виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в якому просив стягнути з відповідача 71811,76 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги мотивував тим, що внаслідок ДТП, що сталася 29.06.2017 року о 15-15 годині по вул.. Бєлова, 7 в м. Чернігові, позивачу було завдано матеріальної шкоди яку він оцінює в 71811,76 грн., а також у звязку із тим, що автомобіль позивача був пошкоджений, йому довелось самостійно відновлювати автомобіль, внаслідок емоційного стресу та напруження у позивача погіршився сон, відносини у сімї стали напруженими, йому довелось вживати додаткових зусиль для організації свого життя позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінив у 5000,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2018 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомлення (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначаючи, що вина відповідача не доведена, крім того позивачем не доведено розмір матеріальної шкоди саме від ДТП, що сталося 29.06.2017 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений у встановленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

29.06.2017 року, о 15 год. 15 хв. в м. Чернігова, по вул. Белова, 7, сталася ДТП внаслідок якої зазнали механічних пошкоджень транспортні засоби «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6.

29.06.2016 відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 220318, в якому було зазначено про те, що ОСОБА_4 не переконалась в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, в тому ж напрямку, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, чим порушила вимоги п. 14.2 «Б».

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно відповідача, її захисником було подане клопотання про призначення авто технічної експертизи для вирішення питання, дії якого з водіїв призвели до ДТП. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.09.2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання та направлено матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 начальнику Управління патрульної поліції у м. Чернігові для доопрацювання. В постанові зазначено, що схема місця ДТП явно не відповідає обставинам події. Дані про пошкодження транспортних засобів суперечать викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам (є неможливими за даних умов), а також суперечать фотографіям, долученим до матеріалів справи, крім того, на схемі зазначено «сліди бокового юзу» та «сліди» без позначення, якому автомобілю вони належать. Не вказано також, які «сліди» малися на увазі.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігові від 02.10.2017 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 8-9). Постанова суду відповіді на питання про те, чи сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача не містить, а отже відсутні підстави для звільнення від доказування..

Як вбачається із звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження № 3101 від 05.02.2018 року визначено вартість матеріального збитку, який дорівнює ринковій вартості колісного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_3 у розмірі 71811,76 грн та визначено такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ. (а.с. 12-50) Цей звіт був складений 05 лютого 2018 року, дата надходження заяви 19 січня 2018 року, метою оцінки вказано - визначення розміру матеріального збитку транспортного засобу «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті ДТП.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що перебувала за кермом автомобіля НОМЕР_3, вона увімкнула завчасно показчик лівого повороту, та в районі будинку 4 по вул.. Белова розпочала поворот ліворуч, однак завершити не змогла, в її автомобіль НОМЕР_4.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що бачив, як автомобіль «Опель» вїхав в автомобіль «Мазда», який заїжджав у двір, автомобіль «Мазда» здійснювала маневр з лівої полоси.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що бачив лише наслідки зіткнення автомобілів «Опель» та «Мазда» в дзеркало заднього огляду.

ІV. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Сторонам розяснювалось їх право заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення того, чи відповідали дії водіїв технічним вимогам Правил дорожнього руху, чи мали вони технічну можливість своїми одноособовими діями уникнути ДТП та невідповідність дій кого з водіїв автомобілів, що потрапили у ДТП, з технічної точки зору, стала причиною та необхідною умовою виникнення ДТП, що сталася 29.06.2017 року, однак позивач відмовився від проведення експертизи, представник відповідача вважав, що належних доказів, які б підтверджували вину відповідача не надано, також відмовився від призначення експертизи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого с суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_6, так як вона є заінтересованою особою в розгляді справ та була учасником цієї ДТП.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_9, оскільки він не бачив самої дорожньо-транспортної пригоди, а лише її наслідки в дзеркало заднього огляду.

Складений протокол щодо порушення п. 14.2 «б» Правил дорожнього руху України відповідачем та пояснення свідка ОСОБА_8 не є достатніми у своїй сукупності доказами, які б доводили той факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача та, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

Крім того, суд зауважує, що не може бути підтверджений розмір шкоди, завданої позивачу звітом про оцінку автотоварознавчого дослідження № 3101 від 05.02.2018 року, так як цей звіт був складений 05 лютого 2018 року, дата надходження заяви 19 січня 2018 року, метою оцінки вказано - визначення розміру матеріального збитку транспортного засобу «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті ДТП, однак в звіті не вказано, що визначалась шкода саме від наслідків ДТП, що сталася 29.06.2017 року.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, а також не доведено, що саме дії відповідача були неправомірними та між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, суд доходить висновку про відсутність підстав у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268, ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) до ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_6) про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 02.07.2018 року.

Суддя І.В. Литвиненко