Справа № 461/9823/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/1020/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Яремко Е.Р.

з участю представника ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 461/9823/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 10 вересня 2015 року, постановлену судом у складі судді Городецької Л.М. у справі за поданням головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Германчука Р.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Германчук Р.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до сплати заборгованості відповідно до виконавчого листа №442/4277/13-ц виданого 11.06.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 195 529,92 доларів США - основної заборгованості, 78 307,05 доларів США - заборгованості за відсотками; 42 352,38 доларів США - пені, тобто всього 316 189,35 доларів США за кредитним договором №010/08-3/2588/в від 15.02.2007 року та витрати по оплаті судового збору в сумі 3441,00 гривень, мотивуючи тим, що боржником заборгованість згідно вищесказаного виконавчого листа не погашено, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Оскаржуваною ухвалою подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до сплати заборгованості згідно виконавчого листа №442/4277/13-ц, виданого 11.06.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що ні в поданні, ні в ухвалі суду не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень. Звертає увагу, що жодних умисних дій щодо ухилення від виконання судового рішення він не вчиняв, від органів виконавчої служби не переховувався, місця проживання не змінював. Поштові відправлення не були ним отримані, оскільки він тривалий час перебував на санаторному лікуванні у зв'язку з негативним станом здоров'я. Наявність боргу сама по собі не свідчить про умисне ухилення від погашення боргу. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про надсилання йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження та одержання ним. Додатково повідомляє, що виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №442/4277/13 від 11.06.2014 року закінчено, виконавчий документ повернуто суду, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Просить скасувати ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв»язання спорів у зазначеній сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України».

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзд в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов»язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням,звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов»язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що обов»язковою передумовою звернення виконавця з таким поданням є наявність заборгованості та невиконане зобов»язання, покладене на боржника судовим рішенням.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Однак, із доданих до апеляційної скарги матеріалів, встановлено, що 20 липня 2017 року суддею судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Савуляк Р.В. відкрито апеляційне провадження у справі № 442/4277/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на повторне заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року.

На підставі зазначеної вище ухвали державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області відповідно до ч.1 ст. 38, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 442/4277/13-ц виданий 11.06.2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» всього 316 189,35 доларів США заборгованості за Кредитним договором № 010/08-3/2588/в від 15.02.2007 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441,00 грн. повернуто у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Зазначеною вище постановою про повернення виконавчого документу до суду від 17.07.2017 року припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Знято з реалізації предмет іпотеки: нежитлову будівлю загальною площею 3079, 1 кв.м та земельну ділянку загальною площею 0,5271 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_2 лот № 229282 від 18.07.2017 року. ( а.с. 48-49).

Із врахуванням того, що обставини, які були на час постановлення оскаржуваної ухвали від 10.09.2015 року змінилися, суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2, оскільки відповідно до постанови державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Львівській області Батюк М.В за ОСОБА_2 не рахується будь-яка заборгованість, що вимагає примусового стягнення.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993р.)( далі Конвенція) та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Частиною 1 статті 6 Конвенції забезпечується важлива складова верховенства права - право на справедливий розгляд у частині виконання судових рішень.

При постановленні судового рішення суд першої інстанції виходив із тих обставин, які склалися на час постановлення рішення. На даний час зазначені у рішенні обставини відсутні, що встановлено судом апеляційної інстанції, а тому судове рішення підлягає до скасування.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.1 підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п2, 376 ч.1 п.1, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 10 вересня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській облсті Германчука О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк