Провадження № 2/235/1390/18
Справа № 235/3052/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 серпня 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» про визнання договору недійсним та стягнення авансу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» про визнання договору недійсним та стягнення авансу.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 22 березня 2018 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0106, за яким сторони договору зобовязались у встановлений строк укласти договір купівлі продажу транспортного засобу марки Renault модель Duster 2014 року випуску, інші характеристики коричневий, 1000 км, 1/5 d/МТ/ Expression/4x4 (колір, пробіг тощо) на умовах попереднього договору.

Згідно пункту 1.5 попереднього договору сторони зобовязались укласти основний договір 29 березня 2018 року за умови повного виконання покупцем пункту 2.1 попереднього договору.

Якщо станом на зазначено вищу дату майно не буде придбано продавцем з метою відчуження покупцеві, то сторони визначають, що основний договір буде укладений на пятий день після придбання продавцем майна, що останній зобовязується повідомити Покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 31.12.2019 року.

На виконання умов пункту 2.1 попереднього договору від 22.03.2018 року позивач здійснив оплату авансу відповідачу в сумі 31000 грн.

У звязку з тим, що пропозиції укласти основний договір від відповідача станом на 29 березня 2018 року не надійшло, позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору та повернення йому сплаченого авансу.

На своє звернення позивач отримав листа від 24.04.2018 року, в якому відповідач не погодився повернути сплачений аванс та розірвати договір.

Позивач просить суд визнати недійсним попередній договір № 0106 купівлі-продажу транспортного засобу від 22.03.2018 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес», та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 31000 (тридцять одна тисяча) гривень 00 копійок.

Позивач та його представник надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» до судового засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом, про що в матеріалах є підтвердження. Причини неявки суду не повідомив, не подав відзив.

Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до статей 280 та 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та зміст спірних правовідносини,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0106, за яким сторони договору зобовязались у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Renault модель Duster 2014 року випуску, інші характеристики коричневий, 1000 км, 1/5 d/МТ/ Expression/4x4 (колір, пробіг тощо) на умовах попереднього договору.

Згідно пункту 1.5 попереднього договору сторони зобовязались укласти основний договір 29 березня 2018 року за умови повного виконання покупцем пункту 2.1 попереднього договору (а.с.6-8).

За умовами п. 2.1 попереднього договору ОСОБА_1 23.03.2018 року сплатив 31000 гривень (а.с.9-10), що згідно з п. 2.3 договору розцінюється як аванс за основним договором, а при оформленні Основного договору, вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за цим попереднім договором.

Сторони зобовязались укласти основний договір 29 березня 2018 року, за умови повного виконання п. 2.1 попереднього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (покупець за договором) виконав п. 2.1 попереднього договору, а саме вніс суму у розмірі 31000 гривень.

ТОВ «Смартбізнес» відмовила позивачу у розірванні попереднього договору (а.с.11).

Відповідно п.3,п.4 ч.1ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності та судовий захист цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 202ЦК України правочином є дія особи,спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми(договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства,а також інтересам держави і суспільства,його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з положень ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

У відповідності із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно ст.631 ЦК України строком договору є час,протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними,які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як вбачається з положень цивільного законодавства про попередній договір - ст..635 ЦК України ч.1 - Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно ст..638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно вимог ст. 530 ЦК України, відповідач протягом 7 днів з моменту отримання листа вимоги, яка є пропозиція укласти договір, не придбав майно, що є предметом попереднього договору та не повідомив про це та про конкретну календарну дату, місце та час укладання Основного договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначеного позивачем предмета спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, відповідач ухилився від укладання основного договору, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 263, 264-265, 280-282, 284, 287, 288, 289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» про визнання договору недійсним та стягнення авансу, задовольнити.

Визнати недійсним попередній договір № 0106 купівлі-продажу транспортного засобу від 22.03.2018 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» (, юридична адреса: 61099, м. Харків, вулиця Лодзька, буд. 7) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 85340, Донецька область, Покровський район, селище Новоекономічне, вулиця Пархоменко, будинок 7-а) грошові кошти в розмірі 31000 (тридцять одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» судовий збір на користь держави в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

В судовому засіданні 20.08.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено протягом 25.08.2018р.

Суддя