АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/300/18 22-ц/774/1092/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа 212/300/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання : Кислиця І.В.

сторони справи:

позивача - ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, ухваленого суддею Зіміним М.В. в місті Кривому Розі, повний текст рішення складено 13 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1,яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди завданої її малолітній доньці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, смертю батька на виробництві у розмірі 176000 грн.

В мотивування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання трудових обов'язків на підприємстві відповідача - шахті ім. Леніна, під час виконання трудових обов'язків був смертельно травмований її чоловік ОСОБА_4, який є батьком її малолітньої дочки ОСОБА_2. У зв'язку зі смертю батька її доньці завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 176000 грн., яку просила стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на її користь з ПАТ «Кривбасзалізрудком» 90000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої малолітній дочці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки та не дослідив належним чином матеріалів розслідування нещасного випадку, якими з'ясовано обставини та причини нещасного випадку, а також встановлено винних осіб у його настанні. Позивачем не надано жодного доказу порушення ПАТ «Кривбасзалізрудком» норм охорони праці. Суд не звернув увагу на відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки підприємство не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв'язку із виникненням у доньки позивача моральних страждань. Крім того, вважає, що позивачем не доведено факт спричинення моральної шкоди та не надано належних доказів на її підтвердження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, що донька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, згідно свідоцтва про народження є донькою ОСОБА_4 (а.с.16).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», форми Н-1 за № 40-21 затвердженого 30 грудня 2015 року вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 годині 20 хвилин на шахті ім.Леніна, дільниця №6, штрек скреперування в осях45'-49' гор.1301м стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_4 отримав не сумісні з життям травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток скелета, ушкодженнями м'яких тканин та органів трупа з грубим порушенням цілісності тіла. Згідно зазначеного акту основною причиною невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутньою причиною є невиконання посадових обов'язків. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці зазначено: ОСОБА_4 електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці №6 шахти ім.Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не подбав про особисту безпеку і здоров'я, порушив ст.14 Закону України «Про охорону праці», п.3.3.26 «Інструкції з охорони праці №4-21 для гірничоробочого очисного забою», ОСОБА_5- гірничий майстер шахти ім.Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не проконтролював додержання робітником правил та норм з охорони праці, порушив п.2.34 «Посадової інструкції майстра гірничої дільниці очисних робіт». (а.с. 4-8).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався з ОСОБА_4 на ПАТ «Кривбасзалізрудком», затвердженого 30.12.2015 року, встановлено, що причинами настанням нещасного випадку є: організаційна невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутня невиконання посадових обов'язків. Комісія зі спеціального розслідування обстеживши місце нещасного випадку, одержавши письмові пояснення та опитавши осіб причетних до нещасного випадку, вивчивши технічну документацію, висновки науково-технічної експертної комісії, судово-медичної експертизи дійшла до висновку, що нещасний випадок з електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування дільниці №6 шахти ім. Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_4, на підставі п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1. Особами дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9-15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що відповідно до ст.ст.1167, 1168 ЦК України, позивач, як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право для відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю її батька, який загинув від нещасного випадку на виробництві відповідача.

Внаслідок смерті батька, його малолітній донці завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що дитина з інвалідністю позбавлена батьківського піклування та матеріальної підтримки, що відображається на її психічному стані, у зв'язку із чим донька зазнає суттєвих незворотних негативних змін, які відбулись у її особистому житті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, також погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті у зв'язку із виконанням трудових обов'язків.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, на підставі ч.2 ст. 1168 ЦК України, заподіяної члену сім'ї померлого.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, як законному представнику малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого, оскільки у зв'язку зі смертю батька від нещасного випадку на виробництві, вона переносить моральні страждання, у зв'язку із втратою рідної людини, втрата, яка не може бути відновлена.

Колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника відповідача, щодо відсутності обов'язку ПАТ «Кривбасзалізрудком» відшкодувати позивачу, як законному представнику малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, моральну шкоду.

Факт смерті потерпілого ОСОБА_4 від нещасного випадку на виробництві відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» встановлений Актом розслідування нещасного випадку, що передбачає право членів сім'ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

У зв'язку з чим доводи апеляційного скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 03 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: