АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1738/18Головуючий по 1 інстанції - Первак М.О.
Категорія: 72 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

заявник - Виконавчий комітет Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району Черкаської області;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2013 року, ухваленого під головуванням судді Первака М.О. у залі Жашківського районного суду Черкаської області 28 жовтня 2013 року, у справі за заявою виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, - :

в с т а н о в и в :

20.08.2013 року Виконавчий комітет Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області звернувся в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування вимог заяви Виконавчий комітет Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла жителька с. Сорокотяга Жашківського району Черкаської області ОСОБА_5, що підтверджується довідкою виконавчого комітету сільської ради с. Сорокотяги від 24.07.2013 року № 313 про те, що здійснено актовий запис про смерть № 8 від 04.08.1998 року.

На день смерті ОСОБА_5 була власником земельної ділянки (паю) розміром 2,89 га, державний акт серії НОМЕР_1, вартість якої становить 77579 грн. 16 коп. Спадкоємці за законом чи заповітом майно не успадкували. У сільській раді відсутня будь-яка інформація про те, що спадкоємці зверталися із заявами про прийняття спадщини у встановлений строк з моменту відкриття спадщини до Жашківської нотаріальної контори. Таким чином, на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця ніхто із його спадкоємців не претендує. Згідно даних списку не витребуваних паїв Сорокотязької сільської ради Жашківського району, земельна частка (пай) ОСОБА_5 є не витребуваною, відомості про спадкоємців відсутні, на час смерті зі спадкодавцем ніхто не проживав і про відкриття спадщини ніхто не звертався у зв`язку з чим Виконавчий комітет Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області звернувся в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2013 року заяву Виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області про визнання спадщини відумерлою - задоволено.

Спадщину (земельну ділянку розміром 2,89 га, державний акт серії НОМЕР_1, вартість якої становить 77579 грн. 16 коп.), яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, визнано відумерлою та передано у власність територіальній громаді с. Сорокотяга в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3, яка не була учасником розгляду справи, вважаючи порушеними її права, 28.09. 2018 року оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги вона вказує, що, на її думку, рішенням суду порушено права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_3, оскільки про судове засідання їй відомо не було, до участі у розгляді цивільній справі її не залучали, копію рішення вона не отримувала. Скаржниця вказує, що суд першої інстанції послався на ст. 1277 ЦК України в редакції 2003 року, проте положення даної норми застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набрання чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року, тому зазначає, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавства, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Також ОСОБА_3 зазначає в апеляційній скарзі, що судом зроблено невірний висновок про відсутність спадкоємців у померлої ОСОБА_5, оскільки після її смерті фактично прийняв спадщину її чоловік - ОСОБА_6, що підтверджується наявністю в нього на руках сертифіката, свідоцтва про шлюб та довідки сільської ради про те, що він проживав на день смерті спільно зі своєю дружиною. ОСОБА_7 , який є їх сином та батьком ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого батька у 2002 році та переїхав проживати до м. Нова Каховка і не був повідомлений сільською радою про наявність державного акта на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, тому ОСОБА_9 як його дочка є єдиною спадкоємицею за законом, що підтверджується офіційними документами.

Їй тільки в даний час випадково стало відомо, що в покійної бабки була земельна ділянка, яка зараз належить сільській раді. Скаржниця посилається, що оскільки її батько ОСОБА_8 прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 травня 2002 року, а вона прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується довідкою та витягом із спадкового реєстру, то вказаним рішенням порушуються її спадкові права, тому дане рішення підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2013 року у цивільній справі № 693/1329/13-ц та відмовити виконкому Сорокотязької сільської ради у задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду Черкаської області не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області у відкритому судовому засіданні з повідомленням та викликом сторін до суду апеляційної інстанції.

Від заявника у справі Виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області на адресу суду надійшов лист, в якому просять проводити розгляд справи без участі представника сільської ради та не заперечують проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника скаржниці - адвоката ОСОБА_4, який з'явився у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви виконавчого комітету Соротязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених вимог виконавчого комітету Соротязької сільської ради, пославшись, що після смерті ОСОБА_5, яка постійно проживала і була прописана до дня смерті у с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області, на успадкування майна протягом останніх трьох років ніхто не звертався. Згідно даних інформаційної довідки державного нотаріуса судом встановлено, що спадкова справа не відкривалась після смерті ОСОБА_5 і не заведена на даний час.

Колегія суддів апеляційного суду з висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки висновки суду є необґрунтованими, не відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, та порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_1 померла жителька с. Сорокотяга Жашківського району Черкаської області ОСОБА_5, що підтверджується даними довідки виконавчого комітету Сільської ради від 24.07.2013 року № 313, та здійснено актовий запис про смерть № 8 від 04.08.1998 року (а. с . 3).

На день смерті ОСОБА_5 була власником сертифікату на право на земельну ділянку (пай) розміром 2,89 га, виданого на підставі рішення Жашківської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року № 342, державний акт серії НОМЕР_1, вартість якої становить 77579 грн. 16 коп. (а.с.6, 8-10).

Відповідно даних довідки Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області від 28.09.2013 року після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у Жашківській державній нотаріальній конторі інформація про спадкову справу відсутня, тобто спадкова справа на даний час не заведена (а.с.21-22).

Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник послався на норму статті 1277 ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набрання чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року (Прикінцеві та перехідні положення ЦК України).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року, якщо спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року.

У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Розглядаючи заяву виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради, Жашківського району, Черкаської області, с. Сорокотяга, суд першої інстанції допустився помилки, не врахував, що ЦК УРСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою, тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви щодо визнання спадщини відумерлою.

Апеляційний суд звертає увагу, що заява про визнання майна безхазяйним у порядку ст. 137 ЦК Української РСР не подавалась згідно до вимог законодавства, яке підлягало застосуванню на день смерті спадкодавця.

Таким чином, суд першої інстанції на вищезазначені вимоги закону не звернув належної уваги, не вірно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 549 ЦК України УРСР, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи скаржника стосовно того, що судом першої інстанції зроблений невірний висновок про відсутність спадкоємців у померлої ОСОБА_5 та не залучення спадкоємців до розгляду справи судом не дають суду дійти висновку про їх обґрунтованість, оскільки апеляційна скарга подана 27 вересня 2018 року на рішення суду першої інстанції, ухвалене 28 жовтня 2013 року. За наявними у матеріалах справи даними, згідно змісту заяви та даних інформаційної довідки державного нотаріуса ОСОБА_10 вбчачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у Жашківській нотаріальній конторі інформація про спадкову справу відсутня, тобто на час розгляду справи та винесення рішення, спадкова справа не була заведена , тому даних про спадкоємців не було станом на жовтень 2013 року і суду про них ніхто не повідомляв.

Суд першої інстанції, розглядав справу за участі заявника - Виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області про визнання спадщини відумерлою , однак без участі інших заінтересованих осіб, які не вказані у заяві Саме виконком Сорокотязької сільської ради звернувся до суду із заявою, вказавши, що дана земельна ділянка не витребувана спадкоємцями і ніхто до 2013 року до них не звертався щодо земельної ділянки ОСОБА_5

Оскаржуючи рішення суду у 2018 році, скаржниця надає довідки цієї ж сільської ради, де надається інша інформація та довідки про наявність спадкоємців станом на 2018 рік та уже вказується, що згідно по господарської книги № 3 від 1996 -2000 років на день смерті ОСОБА_5 з нею проживав чоловік ОСОБА_6.

Крім того, як вбачається із листів Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області на адресу суду вони не приймали участі у розгляді справи та просили задовольнити їх заяву про визнання спадщину відумерлою у 2013 році, яка задоволена судом та визнано спадщину відумерлою і передано у власність територіальній громаді земельну ділянку розміром 2, 89 га, яка належала ОСОБА_5

Однак, на адресу апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги сільською радою надавались листи про визнання доводів апеляційної скарги та її задоволення, що протирічить позиції заявника під час розгляду справи судом першої інстанції у жовтні 2013 року, де просили про визнання спадщини відумерлою, та посилались на відсутність спадкоємців.

Як вбачається із апеляційної скарги дід скаржниці ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та залишив заповіт, яким заповідав житловий будинок та автомобіль своєму синові - ОСОБА_8, який отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 2002 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, який є батьком скаржниці ОСОБА_3, помер та після його смерті відкрилась спадщина, яку вона як дочка прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину за законом на даний час не отримала після смерті батька.

Отже, доводи апеляційної скарги, що після смерті ОСОБА_5, фактично прийняв спадщину її чоловік ОСОБА_6, не підтверджені належним чином в наданих суду апеляційної інстанції доказах, оскільки, скаржником не надано доказів, що у відповідності до вимог ст. 548 ЦК УРСР ОСОБА_6 прийняв спадщину, тобто мав необхідне волевиявлення та здійснив певні дії щодо прийняття спадщини. А оскільки участі у розгляді справи у суді першої інстанції скаржниця не приймала, та не могла надавати свої доводи та підтвердження щодо порушення її спадкових прав оскаржуваним рішенням суду, то суд апеляційної інстанції вважає, що вона є потенційним спадкоємцем, тому у разі звернення до суду з позовом має право доводити свої спадкові права та надавати відповідні докази про прийняття спадщини її дідом та батьком, оскільки має підтвердити, що її дід та батько прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді права на земельну ділянку розміром 2, 89 га.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що даною земельною ділянкою спадкоємці не користувались , плату за її використання господарством не отримували, та їм взагалі не було відомо про існування у померлої вказаної земельної ділянки.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права .

Суд, розглянувши справу за вказаного кола осіб, дійшов висновку про задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою, не врахувавши, що потенційними спадкоємцями померлої, можуть бути спадкоємці, які фактично прийняти спадщину згідно до вимог чинного на той час ЦК УРСР, та вони мають право на звернення до суду з відповідними вимогами щодо захисту їх спадкових прав тому дані доводи не були перевірені судом та їм не надано оцінка. А тільки суд, вирішуючи вимоги заяви чи позову має дійти висновку про підтвердження чи спростування доводів сторін щодо прийняття спадщини фактично після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому рішення суду першої інстанції за вказаних вище обставин не може залишатись у силі та підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, та підлягають частковому задоволенню апеляційним судом, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції лише в частині щодо неправильності застосування норм матеріального права, оскільки суд допустив помилку, пославшись на норми ст. 1277 ЦК України та безпідставно задовольнив заяву.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою, що не позбавляє учасників справи звернутись до суду із заявами чи позовами відповідно до вимог чинного законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2013 року у справі за заявою виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області про визнання спадщини відумерлою - скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради в інтересах Сорокотязької сільської ради, с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області про визнання спадщини відумерлою.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови .

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

Фетісова Т.Л.