Провадження № 2/344/3927/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №365-9 від 20.01.2017 року в частині п. 9 додатку №1, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення; визнання протиправним та скасування рішення №171-20 від 21.06.2018 року в частині п. 5 додатку №3, яким ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу в оренду земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №365-9 від 20.01.2017 року в частині п. 9 додатку №1, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення; визнання протиправним та скасування рішення №171-20 від 21.06.2018 року в частині п. 5 додатку №3, яким ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу в оренду земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення.

Позивач разом із позовною заявою подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Івано-Франківській міській раді () та Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради () передавати земельну ділянку за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,086 га., ОСОБА_2 в оренду чи у власність для влаштування входу до власного нежитлового приміщення, укладати договір оренди та здійснювати державну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки до вирішення спору по суті.

Заяву мотивував тим, що земельна ділянка площею 0,0086 га, в місці, в якому просить відвести ОСОБА_3, повністю унеможливлює заїзд і прохід до земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності та належала ще до придбання ОСОБА_3 підвалу, вхід до якого остання хоче влаштувати за рахунок землі комунальної власності. Крім цього, частина земельної ділянки, знаходиться під будинковолодінням №16 по вул. Коновальця в м.Івано-Франківську, в якому також знаходиться приміщення, яке перебуває у власності позивача (зокрема на першому поверсі), а частина земельної ділянки знаходиться в червоних лініях магістральної вулиці, яка передбачена виключно для обслуговування існуючих будівель без права будівництва капітальних споруд. Підписання та реєстрація договору оренди земельної ділянки істотно утруднить виконання рішення суду та не забезпечить ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача у даній справі у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не забезпечить ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача у даній справі у випадку задоволення позовних вимог, оскільки, земельна ділянка перебуватиме в оренді ОСОБА_3

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, згідно позовних вимог позивач просить визнати протиправними та скасувати п. 9 додатку №1 рішення №365-9 від 20.01.2017 року та п. 5 додатку №3 рішення №171-20 від 21.06.2018 року, якими надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення та затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу в оренду земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення.

Таким чином, заходи забезпечення позову у вигляді заборони Івано-Франківській міській раді та Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради передавати земельну ділянку за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,086 га., ОСОБА_2 в оренду чи у власність для влаштування входу до власного нежитлового приміщення, укладати договір оренди та здійснювати державну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, забезпечивши даний позов шляхом заборони Івано-Франківській міській раді та Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради передавати земельну ділянку за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,086 га., ОСОБА_2 в оренду чи у власність для влаштування входу до власного нежитлового приміщення, укладати договір оренди та здійснювати державну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, задоволивши заяву позивача про забезпечення позову в такий спосіб суд фактично вийде за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною 2 статті 149 ЦПК України, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає до задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Івано-Франківській міській раді () та Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради () передавати земельну ділянку за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 16 площею 0,086 га., ОСОБА_2 в оренду чи у власність для влаштування входу до власного нежитлового приміщення, укладати договір оренди та здійснювати державну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки до вирішення спору по суті відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пастернак І.А.