АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3823/18 Справа № 203/1251/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія ТМ» про захист прав споживача, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, зобовязання відновити водопостачання та заборонити припинення водопостачання,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія ТМ», про захист прав споживача, усунення перешкод в користування житловим приміщенням, зобовязання відновити водопостачання та заборонити припинення водопостачання.

Одночасно з позовом ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову визначені в ст.150 ЦПК України.

Ч.10 ст.150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В своєму позові ОСОБА_2 просила суд зобовязати відповідачів відновити водопостачання та заборонити у подальшому припинення водопостачання в будинку № 44 по вул. Воскресенська у м.Дніпро.

В наданій заяві про забезпечення позову позивач ставить питання про забезпечення її позову шляхом негайного відновлення водопостачання та заборони в подальшому припиняти водопостачання в будинок.

Тобто, запропонований позивачем вид забезпечення позову є аналогічним з заявленою нею позовною вимогою. А тому, в разі забезпечення позову у вказаний спосіб судом фактично буде вирішено спір по суті позовних вимог, що є неприпустимим та протирічить вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову у відповідності до положень процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_4