Провадження № 2/127/5460/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання частково недійсним договір факторингу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання частково недійсним договір факторингу з вимогами визнати частково недійсним договір факторингу №1 від 12 грудня 2011 року, який був укладений ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» в частині відступлення права грошової вимоги за Кредитними договорами №№0 та 0, що були укладені 30.03.07. між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого став ПАТ «УкрСиббанк». Визнати частково недійсним договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 12 грудня 2011 року який був укладений ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» в частині відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 30.03.07., укладеним між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого став ПАТ «УкрСиббанк».

Позовні вимоги аргументовані тим, що 30.03.2007р. між позивачем та відповідачем були укладені кредитні договори за №№0 та 0 та повязані з ними договір іпотеки від 30.03.07. та договори поруки за №№ 105711 та 105710 відповідно. Заочним рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 25 грудня 2008 року повністю задоволено позов АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_5, стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 1 873 371 грн. 83 коп., яка виникла станом на 21.11.2008 року, звернути дане стягнення на предмет іпотеки - 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень магазину «Птиця», що по провулку К. Маркса, 22 в м. Вінниці, що складається з приміщень на 1 поверсі: №71-2, №71-15, з приміщень №71-17 по приміщення №71-31; підвальної частини площею 151,7 кв.м.; загальною площею частини приміщень 477,9 кв.м.., надано АКІБ «УкрСиббанк» право продажу предмету іпотеки від свого імені будь-яким третім особам; право на отримання будь-яких документів, необхідних для продажу предмету іпотеки та надати банку в управління предмет іпотеки на період до його реалізації. Пізніше правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» став ПАТ «УкрСиббанк».

Позивач зазначає, що 12.12.2011 року Банк відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до боржників і гарантів. Згідно Договору факторингу №5 від 12.12.2011 р., що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» визначено поняття «дійсного права вимоги», яке може бути предметом даного договору. Під «правом вимоги» у Договору факторингу №1 від 12.12.2011 р. розуміється «право грошової вимоги, існуючої або майбутньої до боржників і гарантів щодо погашення заборгованості, що виникли на підставі первинних договорів і договорів забезпечення, зокрема вимагати повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом сплати сум комісійної винагороди».

Позивач вказує, що до моменту укладення між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, кредитор у кредитному зобов'язанні - ПАТ «УкрСиббанк» вже реалізувало своє право вимоги про дострокове повернення заборгованості за Кредитними договорами, укладеним з позивачем, шляхом звернення з позовною заявою до суду. ПАТ «УкрСиббанк», до укладення з ТОВ «Кей-Коллект» факторингової угоди від 12.12.2011 р., вже реалізувало своє право грошової вимоги до позивача та ОСОБА_5 за кредитними договорами №№ 0 та 0 шляхом пред'явлення відповідного позову, який в подальшому був задоволений судом, внаслідок чого кредитор - ще АКІБ а не ПАТ «УкрСиббанк» отримало процесуальний статус стягувача, а не кредитора у зобов'язанні.

Позивач повідомляє, що стосовно грошової вимоги (стягнення заборгованості) за кредитними договорами №№0 та 0, що були укладені між АК1Б «УкрСиббанк» та позивачем є таким, що набрало законної сили заочне рішення про стягнення солідарно з позивачем та ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитними договорами, яка складається з тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та нарахованої пені. З огляду на вище викладене, ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу №1 від 12.12.2011р. відступило ТОВ «Кей-Коллект» недійсне право грошової вимоги (стягнення заборгованості) за кредитними договорами №№1 1 135930000 та 0 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем. Недійсність відступленого права грошової вимоги (стягнення заборгованості) за кредитними договорами №№0 та 0 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем встановлена на підставі Договору факторингу №1 від 12.12.2011 р., що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» та нормами чинного законодавства України. У зв'язку з недійсністю відступлення права грошової вимоги (стягнення заборгованості) за основними кредитними договорами№0 та 0 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем, недійсним вважається і відступлення прав за іпотечним договором б/н від 30.03.07., що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Кей-колект» в судовому засіданні проти визнання позову заперечував.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні проти визнання позову заперечував. Також представником відповідача подано заперечення з підстав необґрунтованості позову оскільки внаслідок укладення оскаржуваного договору факторингу жодних прав позивача (як боржника) порушено не було, оскільки законом не вимагається отримання згоди останнього на укладення такого правочину. Крім того, на момент укладення оскаржуваного договору ПАТ «УкрСиббанк» мав право вимоги до позивача у зв'язку з невиконаними зобовязаннями останнього за кредитними договорами. Судове рішення про стягнення з позивача заборгованості за кредитними договорами було ухвалено виходячи з розміру заборгованості станом на 21.11.2008 року, таке рішення суду не припинило зобов'язання сторін за кредитним договором, а також не звільнило позивача (боржника) від відповідальності за їх невиконання.

Позивачем пропущено строк позовної давності про визнання частково недійсним договору факторингу №1 від 12.12.2011 р. в частині відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами №№0 та 0 та про визнання частково недійсним договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 12.12.2011 в частині відступлення права вимог за іпотечним договором від 30.03.2007 укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», оскільки Позивач звернувся до суду з позовом 13.09.2017 р.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

30.03.2007р. між позивачем та відповідачем були укладені кредитні договори за №№0 та 0 та повязані з ними договір іпотеки від 30.03.07. та договори поруки за №№ 105711 та 105710 відповідно. Заочним рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 25 грудня 2008 року повністю задоволено позов АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_5, стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 1 873 371 грн. 83 коп., яка виникла станом на 21.11.2008 року, звернути дане стягнення на предмет іпотеки - 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень магазину «Птиця», що по провулку К. Маркса, 22 в м. Вінниці, що складається з приміщень на 1 поверсі: №71-2, №71-15, з приміщень №71-17 по приміщення №71-31; підвальної частини площею 151,7 кв.м.; загальною площею частини приміщень 477,9 кв.м.., надано АКІБ «УкрСиббанк» право продажу предмету іпотеки від свого імені будь-яким третім особам; право на отримання будь-яких документів, необхідних для продажу предмету іпотеки та надати банку в управління предмет іпотеки на період до його реалізації. Пізніше правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» став ПАТ «УкрСиббанк».

12.12.2011 року Банк відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до боржників і гарантів. Згідно Договору факторингу №5 від 12.12.2011 р., що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» визначено поняття «дійсного права вимоги», яке може бути предметом даного договору. Під «правом вимоги» у Договору факторингу №1 від 12.12.2011 р. розуміється «право грошової вимоги, існуючої або майбутньої до боржників і гарантів щодо погашення заборгованості, що виникли на підставі первинних договорів і договорів забезпечення, зокрема вимагати повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом сплати сум комісійної винагороди». Зазначений перелік прав є вичерпним і право на звернення стягнення на предмет іпотеки не передбачене. (а.с. 8-12)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2012 року, справа №232/880/12 було задоволено заяву ТзОВ «Кей-Колект» та замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТзОВ «Кей -Колект» по виконанню виконавчого листа 2-1896/08 про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитними договорами.

ст. 6 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, згідно ст. 627 ЦК України.

ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно абз. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

Ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Суд бере до уваги, що положення ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України якими встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що внаслідок укладення оскаржуваного договору факторингу жодних прав позивача (як боржника) порушено не було, оскільки законом не вимагається отримання згоди останнього на укладення такого правочину, відповідальність за дійсність відступленої вимоги на боржника не покладається, у зв'язку з укладенням між відповідачами оскаржуваного правочину боржник не позбавляється обов'язку щодо погашення заборгованості та водночас має право висувати обґрунтовані заперечення проти вимог нового кредитора, в тому числі й щодо розміру заборгованості, яку він зобов'язаний погасити.

Суд звертає увагу, що на момент укладення оскаржуваного договору ПАТ «УкрСиббанк» мав право вимоги до позивача у зв'язку з невиконаними зобовязаннями останнього за кредитними договорами. Судове рішення про стягнення з позивача заборгованості за кредитними договорами було ухвалено виходячи з розміру заборгованості станом на 21.11.2008 року, таке рішення суду не припинило зобов'язання сторін за Кредитним договором, а також не звільнило Позивача (боржника) від відповідальності за їх невиконання.

Крім того, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, безпідставні, позивачами не надано жодного доказу в обґрунтування вимог вказаних в позові, суд погоджується з доводами відповідачів, щодо позову.

Крім того, суд бере до уваги, що доводи відповідача ПАТ «УкрСиббанк», стосовно пропуску позивачем строку позовної давності про визнання частково недійсним договору факторингу №1 від 12.12.2011 р. в частині відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами №№0 та 0 та про визнання частково недійсним договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 12.12.2011 в частині відступлення права вимог за іпотечним договором від 30.03.2007 укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», проте позивачзвернувся до суду з позовом 13.09.2017 р., тобто з порушенням строків встановлених законом.

Ч4 ст. 267ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд враховуючи вказані вище факти вважає в задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання частково недійсним договір факторингу відмовити повністю.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 6, 15, 257, 261, 267, 378, 512, 516, 1077, 1078, ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання частково недійсним договір факторингу відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03.10.2018р.

Суддя :