Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1754/18
Провадження №: 2/332/983/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернуся до суду 08.08.2018р. з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. В позові зазначено, що 14 жовтня 2017 року о 09 годині 36 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участі трамвая, бортовий номер 462, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби пошкоджено, травмованих немає. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2017 у справі № 331/7338/17 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУнАП. В подальшому позивач сплатив на користь постраждалої від ДТП сторони ОСОБА_3 відшкодування шкоди в сумі 7067,10 грн., яка складається з витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 795,00 грн. та вартості матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля в розмірі 6272,10 грн. та підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № 6 від 24.01.2018. В подальшому позивач утримував з заробітної плати відповідача збитки від ДТП, але в подальшому вона звільнилась. На сьогоднішній день відповідачка повинна сплатити 4899,19 грн. Просять в позові стягнути з відповідача 4899,19 грн. збитків та судовий збір.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та пояснив, що всі доводи викладені в позові, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що проти позовних вимог заперечень не має. У звязку з цим представник позивача вважав за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, оскільки відповідач повністю визнав позов до початку розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 жовтня 2017 року о 09 годині 36 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участі трамвая, бортовий номер 462, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби пошкоджено, травмованих немає. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2017 у справі № 331/7338/17 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУнАП. В подальшому позивач сплатив на користь постраждалої від ДТП сторони ОСОБА_3 відшкодування шкоди в сумі 7067,10 грн., яка складається з витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 795,00 грн. та вартості матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля в розмірі 6272,10 грн. та підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № 6 від 24.01.2018.
Згідно п. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
Відповідно до п. 1 наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 18 від 08.02.2018 ОСОБА_3 було перераховано суму матеріальної шкоди в розмірі 7067,10 грн., утримавши податок з доходів фізичних осіб в розмірі 1272,08 грн., відповідно до п. 164.2.14 Податкового кодексу України та військовий збір в розмірі 106,01 грн., а п. 2 даного наказу передбачено утримання з ОСОБА_1 суму збитку в розмірі 5645,83 грн. З наказом ОСОБА_1 була ознайомлена, проте відмовилася ознайомитись під особистий підпис, про що складено відповідний акт від 12.02.2018.
Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.
Відповідно до довідки про середню заробітну плату середня заробітна плата водія трамваю 1-го класу ОСОБА_1 становить 5645,83 грн.
На момент звільнення ОСОБА_1 з її заробітної плати було утримано суму матеріальної шкоди в розмірі 746,64 грн. Сума невідшкодованої матеріальної шкоди перед підприємством «Запоріжелектротранс» становить 4899,19 грн.
Середня заробітна плата розрахована відповідно до вимог Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» за останні два календарні місяці, що передують ДТП.
Відповідно до ч. 3 ст. 136 КЗпП України, порядок покриття шкоди, заподіяної працівником провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації.
Зазначені обставини та позовні вимоги позивача повністю визнані відповідачем. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтовані, засновані на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
При предявленні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7042 від 05.06.2018р. (а.с.31).
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючі викладені обставини та повне визнання позову відповідачем до початку розгляду справи суд вважає за необхідне 50 відсотків судового збору стягнути з відповідача на користь позивача, а інші 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» суму матеріальної шкоди у розмірі 4899 грн. 19 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» витрати по сплаті судового збору в сумі 881 грн.
Повернути Запорізькому комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» з державного бюджету сплачений судовий збір на суму 881 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст рішення виготовлено 13.07.2018р.
Суддя Р.В. Сінєльнік