05.07.2018
Справа № 494/540/17
Провадження № 2/494/104/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

представник позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №494/540/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про виселення з житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_6 РитиФедорівни,що діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про виселення з житлового будинку.

У своїй заяві позивач зазначила, що являється власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: пров. Миру, 2 м.Березівка, Одеська область на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2014 року та свідоцтва про право власності від 24.04.2012 року. Також вона додала, що зареєстрована за даною адресою з 30.05.2012 року. Починаючи з листопада 2006 року за домовленістю з її мамою ОСОБА_7 в даному будинку проживає ОСОБА_2 зі своїми малолітніми дітьми. Відповідно до договору оренди від 14.11.2006 року сторони домовились про проживання відповідача з дітьми до 14.11.2016 року. але після закінчення договору оренди ОСОБА_2 відмовилася звільняти належний позивачу будинок. Рішенням Березівського районного суджу Одеської області від 28.01.2016 року по справі №494/327/15-ц задоволені її позовні вимоги та визнано ОСОБА_2 та її дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 таким, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №2 по пров. Миру у м.Березівка Одеської області. Псля ухвалення рішення було знято з реєстрації місця проживання : ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг БМР від 27.03.2016 року. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням виїхати з належного їй будинку, проте остання відмовляється звільняти будинок та надати їй можливість кристувтися її майном. Факт проживання ОСОБА_2 у вказаному житлі підтверджується актом обстеження умов проживання від 10.05.2017 року

Ухвалою суду від 10.01.2018 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Службу у справах дітей Березівської райдержадміністрації Одеської області.

У судовому засіданні 05.07.2018 року представник позивача наполягала на позовній заяві, зіславшись на обставини зазначені у ній. Просила її розглянути та позов задовольнити. Зазначила, що законних підстав для перебування у цьому будинку у відповідача з дітьми не має.

Відповідач на адресу суду 05.02.2018 року надіслала до суду заперечення проти поову. Водночас, у судовому засіданні 05.07.2018 року позов визнала та вказала, що шукає місце проживання, проте на даний час, ще не змогла знайти. Також вказала, що йти їй не має куди, а тому вона залишається у цьому будинку. Служба у справах дітей повідомила, що також надає допомогу в пошуку житла.

Представник третьої особи, у судове засідання 05.07.2018 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить розписка від 06.06.2018 року, а тому розгляд відбувався за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. У підготовчому судовому засіданні 06.06.2018 року просили надати час для пошуку житла для відповідача та дітей.

Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Судом також надавався неодноразово час для вирішення спору мирним шляхом, проте сторони не змогли мирним шляхом вирішити спір.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову...». Суд при вирішенні позовних вимог враховує визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку відповідача про визнання позову, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником будинку, що знаходиться за адресою: пров. Миру, 2 м.Березівка, Одеська обл., що підтверджується договором купівліпродажу від 03.09.2014 року та свідоцтвом про право власності від 24.04.2012 року (а.с.31-33).

Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.05.2017 року (а.с.20) вбачається, що за даною адресою разом з ОСОБА_2 проживають: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.128), донька ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.126), син ОСОБА_6, 2009 р.н.(а.с.127).

Довідкою від 27.09.2016 підтверджується, що центром надання адміністративних послуг 31 травня 2016 року було знято з реєстрації місця проживання: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Березівського районного суду Одеської області від 28.01.2016 року по справі №494/327/15-ц (а.с.22).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатні для постійного проживання в них. Різновидами житла відповідно до ст. ст. 380-382 ЦК України є - житловий будинок, садиба, квартира.

Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантується кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла.

Частина 1 статті 116 ЖК України визначає, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ними, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Суд вважає, що неможливість позивача вільно користуватися своїм будинком є порушенням її права власності, оскільки відповідач разом зі своїми дітьми було знято з місця реєстрації, не надає кошти на утримання будинку та не сплачує за комунальні послуги (а.с.21). Зважаючи на викладене, з урахуванням, визнання позову відповідачем, суд доходить до висновку щодо задоволення позову.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 229, 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про виселення з житлового будинку - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового будинку №2 по провулку Миру у м. Березівка Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09.07.2018 року.

Суддя Римар І.А.