Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-432/2010

провадження № 61-19141св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року у складі судді Драгомерецького М. М.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2010 року відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Любашівського відділення № 3174 (далі -

ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Любашівське відділення № 3174) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня

2010 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Любашівського відділення № 3174, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Любашівського відділення № 3174, заборгованість за відсотками у розмірі 6 993,09 грн та пеню у розмірі 607,54 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») подало до суду апеляційну скаргу, пропустивши строк для її подачі, встановлений частиною першою статті 294 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня 2010 року та у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не зазначило поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищевказаного рішення.

У травні 2017 рокуПАТ «Державний ощадний банк України» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, та передати справу для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що 29 червня 2010 року представником позивача було отримано копію рішення суду першої інстанції та виконавчий лист, у якого були відсутні повноваження на отримання рішення суду та виконавчого листа, оскільки банк не видавав останньому довіреність на представництво інтересів банку в суді та отримання процесуальних документів.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 27 ЦПК України 2004 року особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України 2004 року суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

За змістом частини третьої статті 297 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суд поновлює пропущений строк у разі його пропуску з поважних причин, які скаржник зазначає у своїй заяві.

Встановлено, що копія судового рішення Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня 2010 року та виконавчий лист були отримані представником ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Любашівського відділення № 3174 - Лебедовською Т. І. 29 червня 2010 року.

Так, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М.Коротун

В. П.Курило