Справа № 472/698/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що 19.10.1969 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, про що Лубянською сільрадою зроблено відповідний запис за №15. Дружині присвоєно прізвище «Рябець». 11.06.1971 року від цього шлюбу народився син ОСОБА_6, про що ОСОБА_3 районним відділом ЗАГС зроблено запис №61.

17.04.1981 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було розірвано, про що ОСОБА_3 районним відділом ЗАГС зроблено запис за №21.

20.10.1981 року рішенням Веселинівського народного суду було вирішено розділити між сторонами будинок по вул. Перемоги, 20 в смт. Веселинове Миколаївської області. В порядку поділу виділити ОСОБА_7 58/100 ідеальної частки, передати у реальне користування ОСОБА_4 42/100 ідеальної частки.

10.03.1995 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на чоловікове «Глущенко».

16 січня 2006 року в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_9, про що Ставківською сільською радою Веселинівського району миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис №01.

Після смерті ОСОБА_9 16.01.2006 року, прийняв у спадщину 58/100 частки на будинок її син ОСОБА_6 у силу ст. 1268 ЦКУ, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (спадкова справа не відкривалась).

Після смерті ОСОБА_6 21.12.2010 року, прийняв у спадщину 58/100 частки на будинок його батько ОСОБА_4 у силу ст. 1268 ЦКУ, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (спадкова справа не відкривалась).

Після смерті ОСОБА_4 відсутні спадкоємці першої черги , право на спадкування отримала ОСОБА_2, якій померлий доводиться рідним дядьком (рішення Веселинівського районного суду по справі №472718/17 від 13.09.2017 року про встановлення факту родинних відносин).

При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві.

Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила задовольнити вимоги позивача, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за життя на законних підставах набув права власності на житловий будинок, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про визнання позову та про слухання справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 1969 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 про що Луб'янською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний запис №15 та видано свідоцтво про одруження серії ІІ-ЯК №0123274 /а.с. 7/. Від шлюбу у них 11 червня 1971 року народився син ОСОБА_6, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України /а.с.8/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФП №314962 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 17.04.1981 року шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №21 та після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище «Нагорская» (рос. мовою) /а.с.9/.

Рішенням Веселинівського народного суду Миколаївської області 20 жовтня 1981 року було вирішено питання розподілу житлового будинку між ОСОБА_7І та ОСОБА_4, який знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 20 смт. Веселинове Миколаївської області. Згідно якого ОСОБА_7 виділено 58/100 ідеальної частки та передано у реальне користування ОСОБА_4 42/100 ідеальної частки /а.с.10/.

10.03.1995 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на «Глущенко» про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №3 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФП №279168 /а.с.11/.

Згідно довідки ОСОБА_3 селищної ради №2026/02-12 від 02.07.2018 року та даних будинкової книги, за адресою смт. Веселинове, вул. Перемоги, 20 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 з 13.08.1976 року по день смерті 18.11.2016р.; ОСОБА_4 (ОСОБА_5, ОСОБА_8) ОСОБА_11 зареєстрована з 17.02.1982 по 24.07.1999 року, а з травня 2005 року до дня смерті 16.01.2006 року проживала, але не була зареєстрована; ОСОБА_6 з 13.08.1976 року по день смерті 21.12.2010 року.

16 січня 2006 року в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_9, про що 17.01.2006 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №025056. /а.с.15/. Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняв її син ОСОБА_6, в тому числі і на 58/100 частки будинку за адресою Миколаївська область Веселинівський район смт. Веселинове вул. Перемоги №20, як такий що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №52801354 від 31.07.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_9 не заводилася.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_6 не зареєстрував право власності на 58/100 частки вищевказаного будинку, яка йому належала в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_9.

21 грудня 2010 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер ОСОБА_6, про що 25 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №134, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №130777. /а.с.16/.

Після смерті ОСОБА_6, прийняв у спадщину 58/100 частки на будинок його батько ОСОБА_4, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 1261 ЦК України).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №52801302 від 31.07.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася.

За життя ОСОБА_6 не зареєстрував право власності на 58/100 частки вищевказаного будинку, яка йому належала в порядку спадкування за законом після смерті свого сина ОСОБА_6, яку останні успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_9.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

08 листопада 2016 року помер ОСОБА_6, про що 25 січня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №254886. /а.с.17/.

На день смерті ОСОБА_4 мав право власності на будинок за адресою: вул. Перемоги,20, смт. Веселинове Веселинівського району в розмірі 42/100 частки у порядку поділу спільно нажитого майна подружжя (за рішенням Веселинівського народного суду Миколаївської області 20 жовтня 1981 року), та на 58/100 частки у порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_6, тобто був одноосібним власником.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Перемоги,20, смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області.

За життя ОСОБА_4 заповіт не склав.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.09.2017 року №472/718/17 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_12, а саме те, що померлий ОСОБА_4 доводиться рідним дядьком ОСОБА_2 /а.с. 18/.

Тому відповідно до ст. 1270 ЦК України ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу Миколаївської області, подавши 05.04.2017 року заяву про прийняття спадщини, після чого нотаріусом було заведено Спадкову справу №69 (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №47335216 від 05.04.2017 року) /а.с.19/.

Судом було витребувано спадкову справу №69/2017 після смерті ОСОБА_4, та встановлено, що ОСОБА_2 звернулася із заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу Миколаївської області про прийняття спадщини, в свою чергу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: смт. Веселинове вул.. Перемоги, 20 Миколаївська область з причин відсутності правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, в позасудовому порядку позивач з незалежних від неї причин позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Відповідно до абз.8 п. 3.1 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №6 «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування», Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року (далі Інструкція), Реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1.

Відповідно до Додатку 1 пунктів 25 Інструкції, правовстановлюючим документом, на підставі якого провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР є зокрема: Рішення суду про визнання за громадянином права власності на будинок (домоволодіння), що набуло законної сили, або виконавчий лист, на підставі цього рішення.

Відповідно до довідки ОСОБА_3 філії ММБТІ №49 від 29.03.2017 року, власник житлового будинку за адресою: вул. Перемоги, 20 смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, станом на 28.12.2012 року незареєстрований. ОСОБА_7 58/100, ОСОБА_4 -42/100 на підставі рішення Веселинівського народного суду від 20.10.1981 року взято до відома ОСОБА_3 філією ММБТІ 03.02.2017 року.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення. (ст. 1265 ЦК України).

Рідна племінниця відноситься до п'ятої черги спадкування, як родичка 3-го ступеня споріднення.

Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки, позивач прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття.

Таким чином ОСОБА_2 успадкувала будинок після смерті рідного дядьки ОСОБА_4, який належав йому на підставі рішення Веселинівського народного суду Миколаївської області від 20.10.1981 року в частці 42/100, а також 58/100 частки, яку ОСОБА_4 успадкував після смерті свого сина ОСОБА_6, яку останній успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_9.

Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою Миколаївська область Веселинівський район смт. Веселинове вул. Перемоги №20, житловою площею 19,8 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м. - літ. А, літній душ - літ.Д, вбиральна - літ. Г, споруди №2, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 08 листопада 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_13

Дата складання повного судового рішення 03.10.2018 року.