ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 390/1635/15-ц

провадження № 22-ц/781/1562/18

Головуючий у суді І-ї інстанції Сарап М.Б.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дуковського О.Л., Кіселика С.А,

секретар судового засідання Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом.

Позовну заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_4 За заповітом, який був складений батьком 26 жовтня 2004 року, вона є спадкоємцем спадкового майна. Відповідач, який є сином померлого, претендує на обов'язкову частку у спадщині у зв'язку з досягненням пенсійного віку на час смерті спадкодавця. Посилаючись на те, що спадкодавець ОСОБА_4 через свій похилий вік та стан здоров'я знаходився у безпорадному стані, потребував піклування та стороннього догляду, а відповідач ухилявся від надання йому допомоги, ОСОБА_3 просила на підставі статті 1224 ЦК України усунути ОСОБА_2 від права на обов'язкову частку у спадщині.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_4 потребував стороннього догляду і допомоги через похилий вік, тяжкі хвороби та безпорадний стан, на підставі статті 1224 ЦК України позивачем доведено ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що на момент смерті батька він був пенсіонером, непрацездатним і тому, незалежно від заповіту має право на обов'язкову частку у спадщині. Висновки суду щодо ухилення відповідача від обов'язків сина перед батьком не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач не надала переконливих доказів перебування спадкодавця у безпорадному стані та ухилення спадкоємця ОСОБА_2 від надання допомоги своєму батьку ОСОБА_4 Відповідач неодноразово приходив до ОСОБА_4, який проживав разом з позивачем, також відповідач відвідував батька під час його перебування в лікарні та приймав участь у похованні ОСОБА_4 Матеріальної допомоги ОСОБА_4 не потребував, оскільки отримував пенсію у розмірі 1 700 грн та орендну плату за оренду земельної ділянки площею 5,76 га.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, які підтримали свої доводи і заперечення, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частиною першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 26 жовтня 2004 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким все належне йому майно заповів своїй доньці - ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.5).

ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 - син померлого ОСОБА_4 також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті батька досяг пенсійного віку, то відповідно до ст. 1241 ЦК України він має право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту.

ОСОБА_4 у 2003 році у віці 75 років вдруге переніс гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт), 01 січня 2015 року потрапив до реанімаційного відділення Кіровоградської центральної районної лікарні.

Відповідно до довідки, виданої Кіровоградською центральною районною лікарнею 04 серпня 2015 року, ОСОБА_4 потребував постійної сторонньої допомоги через похилий вік та безпорадний стан (а.с.8).

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 03 серпня 2015 року № 770, ОСОБА_4 проживав до дня смерті з дочкою ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1. Поховання ОСОБА_4 провела ОСОБА_3 (а. с. 9).

Згідно з частиною першою статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року, ОСОБА_2 приймав участь у похованні батька - ОСОБА_4 (а. с. 97).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 31 липня 2015 року, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_4 в зазначеному будинку протягом двох років проживали без реєстрації та вели з спадкодавцем спільне господарство дочка ОСОБА_3 та зять спадкодавця - ОСОБА_5 (а. с. 10).

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п'ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п'ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Установлено, що ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги в побуті.

Разом з тим, усуваючи ОСОБА_2 від права на спадкування, суд першої інстанції не встановив умисного ухилення відповідача ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцю, не дослідив та не врахував можливість або неможливість відповідача надавати допомогу спадкодавцю, не перевірив потреби спадкодавця у допомозі саме ОСОБА_2 з урахуванням того, що така допомога надавалася спадкодавцю від інших осіб, а саме позивача.

Ці обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, не надано доказів щодо умисного ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги своєму батькові, який потребував стороннього догляду, проте отримував його від позивача.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню з підстав, передбачених статтею ст. 376ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю і необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Дуковський

С.А. Кіселик