Справа № 442/3324/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/7371/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: прокурора Панькевича Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицької місцевої прокуратури на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 224,0 кв.м., житловою площею 115,5 кв.м., у відповідності з технічним паспортом, виданим КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 28.04.2017 року.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., однак, з метою поліпшення умов проживання та благоустрою ними за власні кошти було здійснено реконструкцію квартири з добудовою другого поверху, внаслідок чого загальна і житлова площа квартири збільшилась. У звязку з тим, що реконструкція квартири була здійснена без одержання необхідних для цього дозволів та погоджень, без затвердженої проектної документації, але під час проведення будівельних робіт було дотримано усіх діючих державних будівельних норм та правил, заяв та претензій від сусідів не надходило, просили визнати право власності на реконструйовану квартиру в судовому порядку, оскільки так їм пояснили в Дрогобицькій міській раді на їх усне звернення.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.05.2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право спільної власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 224,0 кв.м., житловою площею 115,5 кв.м., у відповідності з технічним паспортом на житловий будинок від 28.04.2017 року, виданим КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО».

Рішення суду оскаржила Дрогобицька місцева прокуратура в інтересах територіальної громади м. Дрогобича, просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що позивачі не дотримались встановленого порядку прийняття в експлуатацію реконструйованої ними квартири, не звертались до органів місцевого самоврядування за одержанням необхідних дозволів та не намагались вирішити питання узаконення здійсненої ними реконструкції квартири в позасудовому порядку, а тому у суду не було правових підстав визнавати за ними право власності на спірну квартиру. Крім того, апелянт звертає увагу, що житловий будинок, в якому розташований спірний обєкт нерухомого майна, знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м. Дрогобича та не відводилась для будівництва позивачам.

В судове засідання апеляційного суду сторони повторно не зявились, про час та місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.124-129), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.08.2003 року (а.с.4).

Відповідно до технічного паспорту, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 28.04.2017 року, до вказаної квартири самочинно здійснено прибудову в межах другого поверху будинку, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилась до 224,0 кв.м., а житлова площа збільшилась до 115,5 кв.м. (а.с.9-13).

На замовлення позивача ОСОБА_2, експертом ОСОБА_7 складено 28.04.2017 року звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж новоствореного обєкта нерухомого майна реконструйованої квартири позивачів (а.с.23-32), відповідно до якого встановлено відповідність обєкта вимогам надійності і безпечної експлуатації.

Отже, внаслідок реконструкції квартири позивачів створено новий обєкт нерухомого майна, визначення правового статусу якого врегульовано статтею 331 ЦК України.

Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів регулюється статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється у різному порядку, залежно від категорій їх складності і, відповідно, від того, як оформлювалась вся попередня правова процедура будівництва:

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката. Відомості про всі декларації та сертифікати вносяться до Єдиного будреєстру у порядку, передбаченому наказом Мінбуду від 24 червня 2011 року.

Отже, законом встановлено порядок прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна, в тому числі, й внаслідок реконструкції з розширенням площі обєкту за рахунок прибудови та/або надбудови.

Експлуатація закінчених будівництвом обєктів, що не відповідають проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам та не прийнятих у встановленому порядку до експлуатації, забороняється.

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що в матеріалах справи відсутня погоджена проектна документація на проведення реконструкції спірної квартири та дозвіл на її здійснення, спірна реконструйована квартира за вказаною адресою до експлуатації у встановленому законом порядку не приймалася і позивачі не надали доказів про вжиття заходів для позасудового вирішення даного питання уповноваженими на це органами, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання за ними права власності на новостворений обєкт нерухомого майна в судовому порядку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наданий позивачами звіт експерта про відповідність обєкта реконструйованої квартири вимогам надійності і безпечної експлуатації не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки не є документом, який підтверджує прийняття новоствореного обєкта до експлуатації.

Суд першої інстанції, знехтувавши вимогами закону, визнав за позивачами право власності на реконструйовану квартиру за відсутності для того правових підстав, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище мотивів та, відповідно про задоволення апеляційної скарги прокуратури.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України про розподіл судових витрат за наслідками розгляду апеляційним судом справи з ухваленням нового рішення, понесені апелянтом судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6817 грн. 32 коп., які підтверджені документально (а.с.65, 88), підлягають стягненню зі всіх позивачів, окрім неповнолітньої ОСОБА_6, по 1704 грн. 33 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Дрогобицької місцевої прокуратури задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 224,0 кв.м., житловою площею 115,5 кв.м., відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у користь Дрогобицької місцевої прокуратури сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір по 1704 гривень 33 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 липня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_8