Ухвала

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 2-307/11

провадження № 61-37463ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 23 березня 2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Сергіївської селищної ради Одеської області, третя особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про визнання частково недійсним і скасування рішення виконавчого комітету, визнання незаконною і скасування реєстрацію права власності, усунення перешкод у користуванні гаражем,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 23 березня 2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанову апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року отримано

10 травня 2018 року, про що надано відповідні докази.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

Заявником до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, посилаючись на те, що вона є особою похилого віку та втратила працездатність, витратила кошти на проведення судової будівельно-технічної експертизи у суді першої інстанції, тому не має можливості сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин заявник не надає, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Отже, заявнику слід сплатити суму судового збору у розмірі 3 400 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено до:

УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 23 березня 2016 року та постанови апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня

2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська