ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, треті особи: Харківський національний університет радіоелектроніки, ОСОБА_3, про визнання наказу незаконним та його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Юзькової О.Л. від 05 квітня 2018 року (повне судове рішення складено 16.04.2018),-

ВСТАНОВИВ:

Справа № 761/12916/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5606/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, в якому просив визнати наказ № 86-к від 01.03.2017 про призначення керівника Харківського національного університету радіоелектроніки незаконним та виданим всупереч ухвали Київського районного суду м. Харкова про забезпечення позову та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України № 86-к від 01.03.2017 про призначення керівника ХНУРЕ.

Свої вимоги мотивував тим, що наказом Міністерства освіти і науки України від 24.11.2015 № 587-к позивача було призначено тимчасово виконуючим обов'язки ректора Харківського національного університету радіоелектроніки. Наказом Міністерства освіти і науки України від 19.12.2016 № 668-к його було звільнено з посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

У зв'язку з цим 21.12.2016 позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до МОНУ та ХНУРЕ про скасування наказу та поновлення на роботі. 28.12.2016 ухвалою про забезпечення позову у справі Київським районним судом м. Харкова було заборонено Міністерству освіти і науки України або уповноваженому ним органу (особі) їх посадовим особам укласти контракт з особою, яка визначена переможцем виборів керівника вищого навчального закладу Харківського національного університету радіоелектроніки.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.03.2017 наказ від 19.12.2016 № 668-к скасовано, ОСОБА_2 поновлено на посаді виконуючого обов'язки ректора ХНУРЕ. В порушення ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 про забезпечення позову про заборону Міністерству освіти і науки України укладати контракт з особою, яка визнана переможцем виборів керівника вищого навчального закладу ХНУРЕ, 01.03.2017 наказом № 86-к було призначено керівником університету ОСОБА_3 строком на 5 років як обраного за конкурсом відповідно до ст. 42 Закону України «Про вищу освіту» та укладено з ним контракт. Таким чином, відповідач, діючи умисно, вчинив дії спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказував на помилковість висновків суду, що наказ № 86-к, яким було призначено керівником університету ОСОБА_3, не відноситься до позивача, спірні правовідносини з відповідачем якого вирішено по суті та ухвалено рішення, яке набрало законної сили. Вказує, що існування зазначеного наказу перешкоджає поновленню позивача на роботі.

Зазначав, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції виходив не з принципів цивільного судочинства, а керувався формальним підходом, визначивши суб'єктний склад спірних правовідносин тільки за змістом оспорюваного наказу.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Третя особа про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, Харківського Національного університету радіоелектроніки про скасування наказу та поновлення на роботі ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 було вжито заходи забезпечення позову у вигляді заборони Міністерству освіти і науки України або уповноваженому ним органу (особі) їх посадовим особам укладати контракт з особою, яка визнана переможцем виборів керівника вищого навчального закладу - Харківського національного університету радіоелектроніки, що відбулись 15.12.2016 та результати яких оформлені протоколом № 3 виборчої комісії з виборів керівника вищого навчального закладу Харківського національного університету радіоелектроніки від 15.12.2016. У зв'язку з відмовою у задоволені вищевказаного позову судом було скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 28.12.2016.

01.03.2017 Міністерством освіти і науки України винесено наказ № 86-к, яким призначено ОСОБА_3, доктора технічних наук, професора, ректором Харківського національного університету радіоелектроніки з 02 березня 2016 року по 01 березня 2022 року строком на п'ять років як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах контракту.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.03.2017 рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 скасовано, ухвалено нове яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 19.12.2016 р. № 668-к «Про звільнення тимчасово виконуючого обов'язки ректора Харківського національного університету радіоелектроніки», яким було звільнено тимчасово виконуючого обов'язки ректора Харківського національного університету радіоелектроніки ОСОБА_2 та його поновлено тимчасово виконуючим обов'язки ректора.

Представник позивача зазначає, що в порушення ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 відповідачем було винесено наказ про призначення ректором вищого навчального закладу іншої особи, що є невиконанням судового рішення та порушенням трудових прав ОСОБА_2 щодо поновлення на посаді.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідача від 01.03.2017 № 86-к про призначення керівника Харківського національного університету радіоелектроніки не порушує права позивача, а отже не може бути визнаний незаконним та скасований.

Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на те, що оскаржуваний наказ не порушує права позивача, оскільки прийняття зазначеного наказу стосується прав та інтересів ОСОБА_2 Разом з тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з обставин, встановлених в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Так,на момент звернення ОСОБА_2 до Шевченківського суду районного суду м. Києва існували обставини для вирішення питання щодо скасування наказу від 01.03.2017№ 86-к про призначення ОСОБА_3 ректором Харківського національного університету радіоелектроніки з 02 березня 2016 року по 01 березня 2022 року строком на п'ять років як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах контракту, з огляду на встановлені обставини та наявність рішення Апеляційного суду Харківської області від 13.03.2017.

Проте, в судовому засіданні Апеляційного суду міста Києва, яке відбулося 14.08.2018, представником відповідача було надано постанову колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.06.2018, якою рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2017 року скасовано, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2017 року залишено без змін.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що факт звільнення ОСОБА_2 із займаної посади на підставі п. 2. ст. 36 КЗпП України є законним, а рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2017 року про поновлення ОСОБА_2 на займаній посаді скасовано.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає,що не може бути скасоване правильне по суті рішення лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення Міністерством освіти і науки України норм закону та невиконання вимог ухвали Київського районного суду м. Харкова 28.12.2016, якою було заборонено Міністерству освіти і науки України або уповноваженому ним органу (особі) їх посадовим особам укласти контракт з особою, яка визначена переможцем виборів керівника вищого навчального закладу Харківського національного університету радіоелектроніки, оскільки заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Дійсно, відповідач призначив ОСОБА_3 ректором Харківського національного університету радіоелектроніки з 02 березня 2016 року по 01 березня 2022 року строком на п'ять років, як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах контракту, хоча на той момент рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 не набрало законної сили та було оскаржено в апеляційному порядку.

Разом з цим, оскільки судовим рішенням вищої інстанції встановлено, що звільнення ОСОБА_2 із займаної посади на підставі п. 2. ст. 36 КЗпП України є законним, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з огляду на те, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції оскаржуваний наказ не порушує прав та інтересів позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 22.08.2018

Суддя-доповідач

Судді