Справа № 1601/8706/2012
Провадження № 6/524/378/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., представника заявника ОСОБА_1. розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що 02.07.2012 Автозаводським районним судом м.Кременчук було задоволено подання державного виконавця та тимчасово обмежено його, ОСОБА_3, у праві виїзду за кордон до повного виконання ним зобов'язань. Станом на 14.11.2018 на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження. Протягом всього виконавчого провадження він не виконав судове рішення, однак жодним чином не зловживав своїми правами, не здійснював жодних дій, які б могли перешкодити державному виконавцю проводити виконавчі дії в межах виконавчого провадження, в якому він був боржником.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Від Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області надійшло клопотання про розгляд заяви без представника відділу.

Судом встановлено, що 02 липня 2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним зобов'язань.

Згідно відповіді Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області від 15.11.2018 №97512 відповідно до бази даних АСПВ на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_3. Виконавчі провадження, в яких була прийнята ухвала про тимчасове обмеження боржника, були завершені на підставі п.2 ст.47 та п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку із відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» зазначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

В ст.441 ЦПК України зазначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обовязкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Суд відзначає, що метою накладення на боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є заходом забезпечення виконання рішення суду.

Такий захід застосовується судом на певний період, зокрема до виконання зобов'язання або погашення заборгованості.

При вирішенні заяви ОСОБА_3 суд враховує те, що тимчасове обмеження у праві виїзду на нього було накладено на строк до виконання зобов'язань по сплаті боргу в зведеному виконавчому провадженні. За повідомленням представника заявника та з відповіді виконавчої служби вбачається, що боржником не було погашено заборгованість, тобто своє зобов'язання з повернення боргу ОСОБА_3 не виконав.

Причин, які б могли бути визнані судом поважними та достатніми для скасування тимчасового обмеження у дійсній заяві не зазначено та в судовому засіданні представником заявника не вказані.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 258-261, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2018

Суддя Д.Д.Андрієць