Справа № 755/3976/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Юдицькому К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, стягувач: ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просить суд: тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього виконавчими листами; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 755/3976/17 від 29 листопада 2017 року, що видав Дніпровський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 2 359 154,90 гривень (ВП № 55421090). Боржник станом на 14 червня 2018 року рішення суду не виконав та жодних дій, спрямованих на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва не вчинено, а також те, що боржник має можливість для перетину кордону України, існує загроза ухилення боржника від виконання рішення шляхом виїзду за межі України.

Відповідно до ч.4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Сторони в судове засідання не з'явилися, державний виконавець був повідомлений про день, час та місце судового розгляду подання.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 55421090 по виконанню виконавчого листа № 755/3976/17, виданого 29 листопада 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 359 154,90 гривень.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем були здійснені наступні виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 755/3976/17, виданого 29 листопада 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Так, 26 грудня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55421090, яка була направлена стягувачу ОСОБА_1 - для відома та боржнику ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) - для виконання, про що свідчить копія супровідного листа.

26 грудня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, за якою було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3, яка також була направлена боржнику для виконання, про що свідчить копія супровідного листа.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25 січня 2018 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_4

Крім того, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, яке набрало законної сили 21 червня 2016 року, про що свідчить відмітка на копії рішення, долученого до матеріалів виконавчого провадження, за ОСОБА_3 було визнано право власності в порядку набувальної давності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 33,8 кв.м., житловою площею 18,87 кв.м., що складається з однієї кімнати.

26 грудня 2017 року державним виконавцем також було здійснено відповідні запити до Державної фіскальної служби України щодо наявності номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, джерел отримання доходів в частині боржника ОСОБА_3, при цьому згідно наданих відповідей ДФС, фізичну особу-підприємця з РНОКПП: НОМЕР_1 припинено, а інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо ОСОБА_3 відсутня.

26 грудня 2017 року державним виконавцем було здійснено запити до Пенсійного фонду України в частині отримання відомостей про боржника ОСОБА_3, як особи яка отримує пенсію та/або працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. При цьому, згідно відповідей Пенсійного фонду України, інформацію щодо ОСОБА_3 не було знайдено.

Аналогічні запити державним виконавцем до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України 25 квітня 2018 року, відповіді на які були аналогічними попереднім.

17 січня 2018 року державним виконавцем були направлені до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві та ВДРАЦС УДР ГТУЮ у м. Києві вимоги державного виконавця щодо надання інформації про перебування боржника ОСОБА_4 на обліку в органі податкової інспекції як фізичної особи-підприємця та перебування ОСОБА_3 у шлюбі.

25 січня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на депозитних, карткових, розрахункових рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_3, яка була направлена ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) для відома.

Згідно листа-відповіді ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06 лютого 2018 року, арешт на кошти ОСОБА_3 накладено.

05 березня 2018 року державним виконавцем здійснено запит до ВДРАЦС УДР ГТУЮ у м. Києві щодо надання інформації зміни прізвища ОСОБА_3

Згідно відповіді Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 18 червня 2016 року складено актовий запис про зміну імені № 91 відносно ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 березня 2018 року, 20 квітня 2018 року, 16 травня 2018 року, 11 червня 2018 року державним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_2, проте двері ніхто не відчинив, про що державним виконавцем були складені відповідні акти.

27 квітня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2, а саме: квартиру АДРЕСА_3, яка також була направлена боржнику для відома.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

25 квітня 2018 року державним виконавцем було здійснено запит до Державної міграційної служби України щодо надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тощо) на ім'я боржника ОСОБА_2

Відповідно до листа-відповіді Державної міграційної служби України в м. Києві, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 23 жовтня 2017 року (орган, що видав 8027).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В той же час, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається обґрунтованих підстав для задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки останні не містять будь-яких підтверджень про вручення або невручення постанов державного виконавця, здійснення викликів державного виконавця боржнику, вручення останньому постанови про відкриття виконавчого провадження, а також відомостей про перетинання боржником державного кордону України, що б в свою чергу свідчило б про можливість ухилення від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання .

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 260, 354, 441 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, стягувач: ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: