САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1854/18
2/206/751/18
УХВАЛА

09 липня 2018 року у залі суду у м.Дніпрі суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська Сухоруков А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ

04 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частину домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

05 квітня 2018 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

16 квітня 2018 року позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі судді від 05 квітня 2018 року.

В звязку із чим, 19 квітня 2018 року суддею відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання на 16 травня 2018р.

09 липня 2018 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору.

Ознайомившись із заявою, суд вважає можливим її задовольнити, з наступних підстав.

За встановленими правилами п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення її без розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Тому, в даному випадку, суд зобов'язаний залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво без розгляду.

Оскільки звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим розгляд заяви по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду регулюється ст. 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Із змісту ст. 142 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду та задоволення такої заяви судом, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Отже, вирішуючи в ухвалі про залишення позову без розгляду питання про повернення судового збору, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 257-261, 263, 294 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що залишення без розгляду позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду.

Відмовити у задоволенні заяви в частині про повернення судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.О. Сухоруков