Справа № 182/3135/18
Провадження № 2/0182/2231/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю

секретаря судового засідання - Черниш В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання м. Харків, Шевченківський район, вул. Цілиноградська,28)

відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, місце проживання 53210, АДРЕСА_1)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та просить суд стягнути на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку(доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно з моменту звернення до суду на час його навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що до його повноліття батько сплачував на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частина його заробітку щомісячно. На даний час виплата аліментів припинена у звязку з досягненням ним повноліття. Він є студентом 1 курсу денної форми навчання вищої освіти бакалавр Навчально-наукового інституту харчових технологій та бізнесу Харківського університету харчування та торгівлі, форма навчання бюджет, навчається з 01.09.2017 року. Термін його навчання 3 роки 10 місяців. На період навчання він потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно нести витрати, повязані з навчанням, харчуванням, особистими речами, проїздом, кошти також потрібні на придбання і копіювання навчальної літератури та інші потреби. Стипендію він не отримує, а через навчання він не має вільного часу та позбавлений можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе на період навчання. Позивач зазначає, що сплачує 2549 грн. на півріччя за проживання у гуртожитку. Частково матеріальну допомогу він отримує від матері, але цих коштів не достатньо для нормального існування. Мати зараз не працює, є домогосподаркою, сама утримується за рахунок свого нового чоловіка. Обовязок батька по наданню йому регулярної матеріальної допомоги на час його навчання передбачений ст. 199 СК України. Відповідач є особою працездатного віку, працює лікарем стоматологом вищої категорії у Нікопольській міській стоматології, регулярно отримує заробітну плату. Крім того, він зареєстрований приватним підприємцем, має стоматологічний кабінет, виконує стоматологічні послуги для населення. Вважає, що батько може щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частина від всіх доходів та заробітку без погіршення його матеріального стану не період його навчання. Будь-яких стягнень за виконавчими листами з батька не здійснюється (а.с. 1-4).

Відповідач подав відзив на позов та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки відомості , що викладені в позовній заяві стосовно матері позивача не відповідають дійсності, так як ОСОБА_3 працює, отримує доходи, але не сплачує податки, що підтверджується інформацією з її сторінки у соціальних мережах Інтернет. Відповідач зазначає, що з 18.09.2010 року він одружився і у шлюбі в нього народилось ще двоє дітей, яких він утримує. Дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трьох років. Він тривалий час хворіє, з 31.05.2018 року по 05.06.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЗ „Нікопольська ЦРБДОР. Йому була проведена хірургічна операція, після якої він ще тривалий час повинен лікуватись амбулаторно. На придбання медикаментів потрібні кошти, які в родині він заробляє один. Його дохід складає в середньому 3810,50 грн. на місяць, з яких щомісячно утримувались аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі 1009,46 грн. Згідно довідки Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС від 20.06.2018 року його середньомісячний дохід за перший квартал 2018 року від підприємницької діяльності становить 2360 грн. Щомісячний дохід його дружини складає 860 грн.. таким чином сукупний дохід сімї складає 4427,71 грн. на місяць. Оскільки в родині четверо, то на кожного припадає по 1106,93 грн., отже рівень забезпеченості його родини нижчий прожиткового мінімуму, що встановлено чинним законодавством. Таким чином, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання, а тому вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі (а.с. 40-42).

Позивач подав до суду відповідь на відзив та просить суд задовольнити його позовні вимоги, оскільки не має значення за рахунок яких прибутків мама утримує його, головне, що вона надає кошти не тільки на навчання, а і на необхідне повноцінне харчування, одяг, взуття, предметі побуту та гігієни, зошити, підручники, поповнення Інтернету, мобільного звязку, мінімальні кишенькові витрати тощо. Відповідач до його повноліття також недобросовісно сплачував аліменти та мав заборгованість, яка після скарги матері була примусово сплачена. Крім того, ще до його народження, проживаючи з його матірю, вони разом з ОСОБА_2 придбали трикімнатну квартиру розміром 65 кв.м. в м. Нікополі за адресою АДРЕСА_2. Квартира виведена з житлового фонду в нежитлове приміщення і постійно всі ці роки використовується відповідачем для підприємницької діяльності надання послуг населенню по видаленню та протезуванню зубів. Дохід від підприємницької діяльності в сумі 2360 грн., вказаний у відзиві, звичайно занижений відповідачем, вказані послуги коштують значно більших грошей. На той час батьки також придбали двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, та автомобіль Lanos, що згодом був перепроданий та придбаний автомобіль Mazda, які залишились у ОСОБА_2 і якими він сам користується. Окрім того, йому відомо, що задля народження доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі слів батька вони застосували штучне запліднення, за яке заплатили 120 тис. грн. Обовязок утримувати дитину покладений на обох батьків. Батько працездатний, офіційно працевлаштований, веде підприємницьку діяльність, і працює на себе, має у власності декілька обєктів нерухомого та рухомого майна, а тому він вважає, що батько спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання задля здобуття ним спеціальності, необхідної для виконання в подальшому кваліфікованої та високооплачуваної роботи. Вказуючи на свій незадовільний стан здоровя, і прикладаючи довідку лікувального закладу про проведення операції, ОСОБА_2 не підтверджує здійснення ним витрат на лікування в даний час. Тому просить суд не враховувати хворобу відповідача як хронічну. Чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи з привязкою до прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Вважає, що батьки зобовязані в рівних частках нести витрати по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення 23 років, незалежно від форми їх навчання чи можливості працювати. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на його навчання на розсуд суду, що при наявності такого ж утримання з боку його матері, відповідатиме його інтересам.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року по справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.(а.с.22)

Ухвалою суду від 30.05.2018 року зобовязано КЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка надати на адресу суду довідку про розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2О.(а.с.24)

Запитано у Навчально-наукового інституту харчових технологій та бізнесу Харківського державного університету харчування та торгівлі довідку про підтвердження навчання ОСОБА_1 (а.с.25)

Судом встановлено.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №072987 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

До досягнення повноліття ОСОБА_1 ем, з ОСОБА_2 стягувались аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку(доходів) щомісячно(а.с. 9-10).

Згідно Довідки від 17.04.2018 року ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання (бюджет) Навчально-наукового інституту харчових технологій та бізнесу Харківського державного університету харчування та торгівлі. Термін навчання до 30.06.2021 року (а.с.4)

Зазначені відомості також підтверджені відповіддю Харківського державного університету харчування та торгівлі від 15.06.2018 року на запит суду(а.с.36)

Позивач ОСОБА_1 на даний час проживає в гуртожитку за місцем навчання у м. Харків та за кожне півріччя сплачує 2549 грн. за проживання (а.с. 12) Стипендію позивач не отримує. Оскільки навчається на денній формі навчання не має можливості працевлаштування для отримання доходу та самостійного забезпечення себе на час навчання.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює лікарем стоматологом-терапевтом в КЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка ДОР та отримує середньомісячну заробітну плату 3810,49 грн.(а.с.31)

Також , судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в Нікопольській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області як фізична особа підприємець з 09.03.2000 року та здійснює підприємницьку діяльність за умовами спрощеної системи оподаткування обліку та звітності на 2 групі з обраною ставкою єдиного податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати та його загальна сума доходу згідно наданої податкової звітності за 1 квартал 2018 року складає 2360 грн.(а.с.50)

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 18.09.2010 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с.47)

У шлюбі народились діти ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.48-49).

ОСОБА_7( ОСОБА_5) не працює, знаходиться на обліку в управлінні соціальної політики НМР та отримує допомогу при народженні дитини щомісячно в розмірі 860 грн.(а.с.52)

Відповідно до встановленого судом, відповідач має офіційний дохід щомісячно в середньому розмірі 4597,2 грн.

Також , судом встановлено, що відповідач має у власності нерухоме та рухоме майно(а.с. 63-70), в тому числі приміщення стоматологічного кабінету.

Також відповідач переніс хірургічну операцію 31.05.2018 року та на даний час лікується амбулаторно.

Як вбачається з матеріалів справи позивач постійно до вступу на навчання у ВУЗ проживав з матірю ОСОБА_3 та перебував на її утриманні. Мати позивача офіційно не працює та доходи не отримує (а.с.13), однак як вбачається з доданих до відзиву на позов доказів пропонує на сторінках в соцмережах надання косметологічних послуг (а.с.43-46).

Згідно пояснень позивача матір надає постійно йому допомогу на його утримання під час навчання.

Згідно матеріалів справи, судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 мав заборгованість зі сплати аліментів до досягнення позивачем повноліття (а.с. 58-60)

На думку суду, з урахуванням всіх обставин встановлених судом, відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові на час його навчання і до досягнення ним 23 років.

При цьому суд враховує наявність у відповідача на утриманні дружини та двох малолітніх дітей.

Таким чином, відповідач має обовязок утримувати двох малолітніх дітей, повнолітнього сина ОСОБА_8 на час навчання та свою дружину, яка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років.

При середньому заробітку відповідача у 2018 році в розмірі 4597,2 грн. на місяць сума коштів в розмірі 1/4 частина від його заробітку (доходу) буде складати 1149 грн. 30 коп.

У разі стягнення з відповідача аліментів на час навчання повнолітнього сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини від його заробітку та доходів, то на утримання своєї сімї у відповідача залишається 3447,9 грн., тобто приблизно по 861,98 грн. на кожного, при цьому дружина відповідача додатково також отримує соціальну допомогу на малолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1/4 частина від його заробітку та доходу будуть становити для відповідача надмірний тягар та буде несправедливим щодо теперішніх членів сім'ї відповідача.

Якщо з відповідача стягнути 1/5 частину від його заробітку та доходу на утримання повнолітнього сина, що складає 919,44 грн., то на утримання сімї у відповідача залишається 3677,76 грн., тобто на кожного члена сімї та самого відповідача по 919,44 грн.

Суд зазначає, що чинним законодавством нашої держави передбачено, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей не можуть бути меншими 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач , окрім повнолітнього сина, має двох малолітніх дітей віком до 6 років.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2018 року становить 1492 грн., з липня 1559 грн., з грудня 2018 року 1626 грн.

Відповідач має двох малолітніх дітей , а згідно чинного сімейного законодавства мінімальні кошти на їх утримання з 01.01.2018 року становлять 746 грн. на кожну дитину, з 01.07.2018 року 779 грн. на кожну дитину, з 01.12.2018 року буде становити 813 грн.

Отже, з урахуванням всіх обставин встановлених в судовому засіданні, щодо матеріального становища сторін, наявності інших дітей, дослідивши можливості надання утримання батьком, матірю, відсутність доходів у повнолітнього сина у звязку із навчанням, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

З урахуванням вимог статей 182, 200 СК України, суд прийшов до висновку, що син потребує матеріальної допомоги батька, а батько може надавати матеріальну допомогу, однак враховуючи встановлені судом обставини щодо матеріального та сімейного становища відповідача, суд вважає, що розмір аліментів на навчання ОСОБА_1 слід визначити в розмірі 1/5 частина від заробітку та доходів відповідача щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін.

При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів на повнолітнього сина на час його навчання забезпечить поліпшення майнового становища позивача, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на його навчання не менше 50% прожиткового мінімуму громадян, то суд зазначає, що правила ч.2 статті 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину не враховуються судом при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Вимоги позивача щодо стягнення аліментів на його утримання на час навчання до досягнення ним двадцяти трьох років є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки згідно обставинам справи період його навчання закінчується 30.06.2021 року.

Відповідно до ст.ст. 201,191 СК України аліменти на користь позивача слід присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 05.05.2018 року.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 182, 199 -200 СК України, ст.10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_2, місце проживання: 53210, АДРЕСА_4), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6), який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частина від його доходів та заробітку, починаючи з 05.05.2018 року, щомісячно, до закінчення навчання до 30.06.2021 року.

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_2, місце проживання: 53210, АДРЕСА_4) судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 06.07.2018 року.

Суддя: ОСОБА_9