РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Даніловської А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3; визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк тривалістю один місяць з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1, після смерті матері ОСОБА_4, з метою оформлення спадщини звернувся до Жмеринської районної державної нотаріальної контори, проте постановою від 19.04.2018 №917/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що позивач своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини, окрім того, не підтвердив родинні стосунки із спадкодавцем. Зазначив, що родинні відносини між позивачем як рідним сином та спадкодавцем, тобто ОСОБА_3 як матір'ю документально не підтверджуються, оскільки згідно зі свідоцтвом про народження позивача його матір'ю є ОСОБА_3, тоді як відповідно до свідоцтва про смерть померла ОСОБА_3. Отже, прізвище матері позивача, зазначене у свідоцтві про його народження не співпадає з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть.

Знаючи про не підтвердження документально родинних відносин через розбіжності у прізвищах, мати позивача - ОСОБА_3 , 17 серпня 2005 року продала позивачу свій будинок, розташований по АДРЕСА_1 у с. Леляки Жмеринського району Вінницької області, про що було укладено договір купівлі - продажу. Після продажу будинку мати позивача так і залишилась проживати у ньому і на день смерті у нього ніхто не проживав. Після смерті матері позивач не подавав заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що у матері не залишилось майна, яке може бути успадковане, адже будинок вона продала, а про існування іншого майна чи майнових прав йому нічого не було відомо, що власне і є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, на початку квітня 2018 року, прибираючи у будинку та перебираючи документи і книги, які належали матері, в одній із них позивач виявив сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Вважає, що позивач, маючи право на оформлення спадщини після смерті матері, не може цього зробити, оскільки його родинні стосунки з матір'ю не підтверджуються, до того ж він пропустив з поважних причин строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та просили їх задовольнити. Зазначили, що батько позивача помер у ІНФОРМАЦІЯ_5, мати у ІНФОРМАЦІЯ_6 Позивач, як єдиний спадкоємець звернувся до Жмеринської районної державної нотаріальної контори, з приводу оформлення спадщини після смерті, проте йому було відмовлено оскільки своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини та не підтвердив родинні стосунки із спадкодавцем. Факт родинних стосунків підтверджується наданими матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження матері позивача, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про смерть, довідкою виконкому тощо. На початку квітня 2018 року прибираючи у будинку, в якому проживала мати позивача, позивач виявив сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий у ІНФОРМАЦІЯ_5, про існування якого позивач раніше не знав.

В судове засідання представник відповідача - Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, в наданій до суду в.о. голови виконкому Христофорова О.І. заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просила справу розглянути без їхньої участі.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її троюрідним братом. Покійна ОСОБА_3 була дружиною двоюрідного брата її батька.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що з моменту одруження позивача ОСОБА_1 з його племінницею він знав ОСОБА_3, яка була матір'ю позивача ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати зави про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.1 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 27.03.1976 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_11.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є: батько - ОСОБА_9, мати - ОСОБА_3.

Батько позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6

Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів від 17.08.2005 ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 у с. Леляки Жмеринського району Вінницької області, про що було укладено договір купівлі - продажу.

Відповідно до копії довідки виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 19.04.2018 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, постійно проживала та була зареєстрована на день смерті в с. Леляки Жмеринського району Вінницької області. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Відповідно до копії довідки виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 03.05.2018 ОСОБА_1 дійсно проводив похорони ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога».

Постановою державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори Мельничук А.Л. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилась.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як у сукупності вони узгоджуються між собою за правовим змістом, не суперечать один одному і ніким не оскаржуються, у зв'язку з чим доходить висновку, що факт який просить встановити представник позивача, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( статті 1220, 1222, 1270 ЦК України ).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність іншої необхідної інформації, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Згідно роз'яснень викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де в п.2 зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В зв'язку з чим суд не приймає пояснення позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 та визнає не поважними причини пропуску строку, зазначені ними, а саме що позивач дізнався про наявність сертифіката на право на земельну частку (пай) який належав його матері коли знайшов його на початку квітня 2018 року в будинку, який ним придбаний у матері на підставі договору купівлі - продажу у 2005 році та не знав про його існування з 1997 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає що позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, належних доказів протилежного суду не надав, а тому рішення в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст.81, ст.264, ст.265, п. 5 ч.2 ст.293, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.354 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 02.10.2018.

Суддя