АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

м. Харків

справа № 2-974/11

провадження №22-ц/790/3365/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Гуржій І.В.,

сторони справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 березня 2018 року у складі судді Ульяніч І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, після уточнення якої просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Шевченківський ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області) ОСОБА_2 від 31 жовтня 2017 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 39641246; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Немченка Д.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 39641246; зобов`язати Шевченківський ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 546 грн. 57 коп., утримані із заробітної плати ОСОБА_1

Скарга обґрунтована тим, що постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 02 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2033/2-п-107/11, виданим 21 серпня 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова. За вказаним виконавчим листом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належало солідарно стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 97 292 дол. США 24 центи, що по курсу НБУ станом на 01 червня 2011 року становило 775 565 грн. 09 коп. У 2015 році між ОСОБА_1 та стягувачем у добровільному порядку було вирішено питання погашення боргу: частину боргу ОСОБА_1 добровільно погасила, частину боргу було прощено. Разом з тим, 31 жовтня 2017 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 77 556 грн. 51 коп. І в цей же день винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1, на виконання якої із заробітної плати ОСОБА_1 було утримано 4 546 грн. 57 коп.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 березня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що скаржник була обізнана про відкриття стосовно неї виконавчого провадження у 2013 році, рішення суду виконано нею у 2015 році поза межами строку для його добровільного виконання. Державним виконавцем вчинялися дії направлені на виконання рішення суду у примусовому порядку, а після виконання рішення ОСОБА_1 про це державного виконавця не повідомила.

В поданій 26 квітня 2018 року апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, скаргу на дії державного виконавця задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд в ухвалі посилається на редакцію Закону України «Про виконавче провадження», яка вже не діяла на час винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов у 2017 році. У 2017 році виконавчий збір вже справлявся виключно у випадках вчинення державним виконавцем дій, внаслідок яких у примусовому порядку стягнуто, повернуто відповідну суму стягувачу. У справі, що переглядається, ОСОБА_1 виконала рішення добровільно, поза межами виконавчого провадження, жодних дій з боку державного виконавця у 2017 році не вчинялося.

Шевченківський ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області із відзивом на апеляційну скаргу не звертався.

Дослідивши наявні у справі докази, вислухавши учасників справи, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2012 року з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» солідарно стягнуто заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 вересня 2008 року у розмірі 97 292 дол. США 24 цента, що по курсу НБУ станом на 01 червня 2011 року становило 775 565 грн. 09 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 104-108).

02 вересня 2013 року старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2033/2-п-107/11, виданим 21 серпня 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 775 565 грн. 09 коп. (ВП № 39641246). Надано боржнику строк для добровільного виконання рішення до 09 вересня 2013 року (а.с. 155).

Відповідно до довідки за вих. № 05-2787217 від 23 січня 2015 року, договір про надання кредиту № 0, укладений 30 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та первісним кредитором АТ «УкрСиббанк», права якого з 19 грудня 2011 року перейшли до АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 22 січня 2015 року у зв`язку з повним виконанням позичальником своїх зобов`язань. При цьому кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника (а.с. 156).

Про виконання рішення суду боржник державного виконавця не повідомила.

31 жовтня 2017 року державний виконавець Шевченківського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області виніс постанови про стягнення з ОСОБА_1 77 556 грн. 51 коп. виконавчого збору у ВП № 39641246 (а.с. 157) і звернення стягнення її заробітну плату (а.с. 158).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції 2016 року, що діяла на час винесення державним виконавцем постанов від 31 жовтня 2017 року, і виходить з того, що ОСОБА_1 знала про відкриття стосовно неї виконавчого провадження у 2013 році і в наданий державним виконавцем строк рішення добровільно не виконала. У цьому ж році державним виконавцем вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, ОСОБА_1 не повідомила про добровільне виконання нею рішення суду у 2015 році виконавчу службу.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Виконавче провадження № 39641246 було відкрито 02 вересня 2013 року, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору і звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 винесені 31 жовтня 2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404), і Закон України "Про виконавче провадження" в попередній редакції від 21.04.1999 року № 606 - ХІV (далі - Закон №606) втратив свою чинність.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

На момент винесення постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору застосуванню підлягала ст. 27 Закону України № 1404, відповідно до якої виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

З аналізу вказаної норми вбачається, що Закон № 1404, на відміну від Закону № 606, передбачає нарахування та стягнення виконавчого збору лише у випадках, коли державним виконавцем були вчинені відповідні дії, за наслідками яких було стягнуто, повернуто у примусовому порядку відповідну суму або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду у справі від 15 лютого 2018 року у справі № 910/1587/13 та від 03 березня 2018 року у справі № 925/1788/15.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи та тексту оскаржуваної ухвали суду, дій, за наслідками яких з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» була б стягнута заборгованість, державним виконавцем з початку дії Закону України № 1404-VІІІ не вчинялося. ОСОБА_1 добровільно виконала рішення суду у 2015 році.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у державного виконавця не було передбачених законом підстав для винесення постанов про стягнення виконавчого збору і, відповідно, звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Разом з тим, відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому ст. 451 ЦПК України не надано суду право скасовувати постанови державного виконавця після визнання його дій неправомірними. Отже, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково: постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 31 жовтня 2017 року про стягнення виконавчого збору та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 39641246 належить визнати неправомірними, державного виконавця належить зобовязати скасувати винесені постанови, 4 546 грн. 57 коп. утримані із заробітної плати ОСОБА_1 підлягають поверненню боржнику. У задоволенні скарги в частині вимог скасувати постанови державного виконавця належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 березня 2018 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконними постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 31 жовтня 2017 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 39641246 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 скасувати постанови від 31 жовтня 2017 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 39641246 та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію або інші доходи боржника.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 546 (чотири тисячі пятсот сорок шість) гривень 57 (пятдесят сім) копійок, утримані із заробітної плати боржника.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог скасувати постанови державного виконавця відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 липня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_5