233 № 233/2944/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря судового засідання Кюсєвої Т.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23 жовтня 2015 року, актовий запис № 1834 від 23 жовтня 2015 року складений Міським (Кіровським) відділом ЗАГС м. Ростов-на-Дону. У позовній заяві вказано, що позивач - громадянка України, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач - громадянин ОСОБА_3 Федерації, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Федерації. В заяві також вказано, що сторони від шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає з позивачем. Спільне проживання припинили з січня 2018 року через сварки, які виникали на ґрунті непорозуміння. Вважає, що сімю зберегти не можливо. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини не має. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, судові витрати залишити за нею.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, оскільки знаходиться на території Іспанії, позовні вимоги визнав в повному обсязі, строк для примирення просив не надавати.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

На виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин РФ, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України, 23 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб у Міському (Кіровському) відділі ЗАГС м. Ростов-на-Дону, актовий запис № 1834 від 23 жовтня 2015 року, свої дошлюбні прізвища подружжя не змінювало, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-АН № 782858, виданим 23 жовтня 2015 року Міським (Кіровським) відділом ЗАГС адміністрації міста Ростов-на-Дону Ростовської області ОСОБА_3 Федерації.

Від спільного проживання подружжя має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження IV-АН № 544696, виданого 26.04.2016 року відділом ЗАГС адміністрації Советського району м. Ростов-на-Дону Ростовської області ОСОБА_3 Федерації.

Відповідно до п. 2 ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача та їх малолітньої дитини.

Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, чого між сторонами у справі не має, та враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, строк на примирення не є необхідним.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем тощо, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

При подачі позову до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що позивачем при подані позову сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд дійшов висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 200, 206, 259, 264-265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 23 жовтня 2015 року у Міському (Кіровському) відділі ЗАГС м. Ростов-на-Дону Ростовської області ОСОБА_3 Федерації, актовий запис № 1834 від 23 жовтня 2015 року, - розірвати.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в м. Костянтинівці Донецької області повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох) гривень 40 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 152 від 16 травня 2018 року відділення № 315 АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005, код 09807750), одержувач УДКСУ у м. Костянтинівка, банк одержувача ГУ ДКСУ у Донецької області, код отримувача 37890775, код банку 834016, розрахунковий рахунок 0058.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1; відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ОСОБА_3 Федерація, Ростовська область, м. Ростов-на-Дону, вул. Парадна, буд. 45.

Суддя