Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 495/8879/16-ц

провадження № 61-34152св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради,

представник відповідача - Карпов Олександр Олександрович,

третя особа - ОСОБА_7,

представник третьої особи - ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2017 року в складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа -

ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_9, після смерті якої залишилася спадщина. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори у зв'язку з тим, що перебувала у напруженому емоційному стані та не встигла зібрати всі необхідні правовстановлюючі документи. Крім того, у неї склались погані відносини з чоловіком матері. За життя мати позивача дуже хворіла та потребувала стороннього догляду в зв'язку із чим проживала в родині своєї дочки. Після смерті ОСОБА_9 позивач проводила її поховання. Позивач вважала, що фактично вона прийняла спадщину.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 20 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2017 року, позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому згідно з положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України вимоги ОСОБА_4 про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими.

У червні 2017 року ОСОБА_7подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки суду апеляційної інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законним і обґрунтованим.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ця справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги на майно померлої, а тому мала право звернутися до нотаріальної контори в період з 22 лютого 2016 року по 22 серпня 2016 року із заявою про прийняття спадщини.

У Білгород-Дністровській міській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 202/2016, після померлої ОСОБА_9 З заявами про прийняття спадщини зверталися ОСОБА_7 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини 28 жовтня 2016 року, тобто після встановленого законом строку для прийняття спадщини, в зв'язку з чим у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачці було відмовлено.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги на майно померлої, а тому мала право звернутися до нотаріальної контори в період з 22 лютого 2016 року по 22 серпня 2016 року із заявою про прийняття спадщини, проте звернулась із заявою 28 жовтня 2016 року, у зв'язку з чим пропустила строк для подання заяви, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач довів свої вимоги, що є його процесуальним обов'язком.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, з дотриманням вимог статей 263, 264, 382 ЦПК України, забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, прийняв рішення з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів судом касаційної інстанції, проте особою, що подала касаційну скаргу, не враховано положення частини першої статті 400 ЦПК України, відповідно до якого суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_7залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська