Дата документу 29.12.2018 Справа № 554/5657/18
Провадження № 2/554/2574/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за учатю секретаря судового засідання - Безуглої В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

адвоката позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ДП ВО «Знамя» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1) до Державного підприємства «Виробниче обєднання «Знамя» (36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9), третя особа Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (36040, м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 3) про зобовязання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до якої прохала суд зобов'язати відповідача надати їй довідку, відповідно до якої вказати період роботи, який зараховується до спеціального стажу, професію, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пунк, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що вона працювала на Державному підприємстві «Виробниче обєднання «Знамя» з 30.07.1979 р. по 14.03.1993 р. за професією «складальник напівпровідникових приладів», а з 15.03.1993 р. по 22.08.2005 р. «монтажник радіоелектронної апаратури та приладів». Ці професії відносяться до професій, де «технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому», а тому на таких «робочих місцях проводиться атестація за умовами праці» згідно до Постанови № 442 Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року. Така атестація проводилась і на Полтавському заводі «Знамя», в тому числі атестувалося і робоче місце позивача. З метою реалізації свого права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах («за результатами атестації робочих місць»), яке вона може реалізувати тільки шляхом отримання відповідної довідки з місця роботи, вона неодноразово зверталась до відповідача із вимогою надати їй відповідну довідку, але керівництво ВО «Знамя» в офіційних листах на запити не повідомляли необхідну інформацію, посилаючись на те, що нібито професії на яких працювала позивач, не відносяться до шкідливих. З метою захисту своїх інтересів позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

16.10.2018 р. від представника відповідача, а також 19.10.2018 р. надійшов відзив на позов, відповідно до якого представники відповідача у повному обсязі заперечували проти позову, посилаючись на те, що посаду позивача «монтажника радіоапаратури і приладів», на якій вона працювала, не віднесено до переліку посад, що дають право на пільгову пенсію за Списком № 2.

У судовому позивач ОСОБА_1, адвокат позивача ОСОБА_2 позов підтримали, прохали задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував у повному обсязі.

Представник третьої особи по справі у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, письмових пояснень на позовну заяву не надсилав.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Полтавському заводі «Знамя» (на сьогодні Державне підприємство «Виробниче обєднання «Знамя») з 30.07.1979 р. по 14.03.1993 р. за професією «складальник напівпровідникових приладів», а з 15.03.1993 р. по 22.08.2005 р. «монтажник радіоелектронної апаратури та приладів», що підтверджується записами у трудовій книжці останньої.

Класифікатор професій, затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.08.2012 року № 923, передбачає професії «складальник напівпровідникових приладів», «монтажник радіоелектронної апаратури та приладів».

Вказані професії відносяться до таких, де «технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому», а тому на таких «робочих місцях проводиться атестація за умовами праці» відповідно до Постанови № 442 Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року.

Відповідно до вказаної Постанови, атестація робочих місць за умовами праці проводиться відповідно до:

-ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

-Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (остання редакція затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461),

-Списків виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників на роботах в яких дає право на щорічну додаткову відпустку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року № 1290,

-Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 163 тощо.

Результати атестації використовуються з метою захисту прав на здоровя й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсацію за роботу у несприятливих умовах як з боку держави, так і за рахунок власних коштів роботодавця.

Така атестація проводиться керівниками підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання, згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до вищевказаної Постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 р. «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» Міністерством праці України було розроблено Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджені Постановою № 41 від 01.09.1992 р., де розписаний детально порядок проведення атестації: визначення переліку посад для атестації на підприємстві, створення атестаційної комісії, складення «Карти умов праці», де фіксуються такі показники, як ступінь шкідливості і небезпечних чинників виробничого середовища, якісні фактори виробничого середовища і трудового процесу, гігієнічна оцінка умов праці, ступінь шкідливості й небезпечності кожного чинника, тривалість дії шкідливого фактору. На підприємстві створюється Типове положення, в якому здійснюється розрахунок розмірів доплат за умови праці, чи встановлення додаткової відпустки, чи скороченого робочого дня.

Відповідно до положень вказаного Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Судом встановлено, що ДП «ВО «Знамя» проводило атестацію робочих місць, у тому числі робочого місця позивача у період роботи останньої, згідно з наказом № 65 від 18.07.2002 р.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в тому числі і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до відповіді Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 25.04.2017 р., наданої на звернення позивача у справі, вбачається, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки. Необхідність надання довідки, що уточнює характер виконуваної роботи зумовлена тим, що в трудовій книжці відсутня інформація про зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці.

У Постанові Верховного Суду України від 14.04.2015 р. № 21-383а14, надано аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації, та вказано, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

З трудової книжки позивача вбачається запис про займані посади, але без інформації про зайнятість саме протягом робочого дня в шкідливих умовах праці.

Судом встановлено, що позивач зверталась із письмовими зверненнями до керівництва ДП «ВО «Знамя», відповідно до письмових відповідей на які (від 08.01.2013 р. № 15-175; від 26.04.2017 р. № 14-53) не вбачається повідомлення про характер виконуваної роботи, зазначення підстави (документа), факту проведення та результату проведення атестації робочого місця ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено обовязок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань),об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Судом встановлено порушення інтересів позивача, оскільки наданими на звернення позивача відповідями не вбачається повного та всебічного розгляду звернення, оскільки не містить повідомлення про характер виконуваної роботи, зазначення підстави (документа), факту проведення та результату проведення атестації робочого місця ОСОБА_1, що має суттєве значення для позивача при подальшій реалізації останньою свого права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Часткове задоволення позовних вимог обумовлено тим, що відповідачем частково було надано інформацію щодо періоду праці та займаної посади позивача на ДП «ВО «Знамя».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зміст вказаного права, відповідно до контексту чисельних рішень Європейського суду з прав людини необхідно розуміти таким чином, що обраний судом спосіб захисту є ефективним, коли є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою.

Керуючись ст. ст. 1-5, 10, 76-82, 95, 141, 258-259, 262-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1) до Державного підприємства «Виробниче обєднання «Знамя» (36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9), третя особа Полтавське обласне управління Пенсійного фонду України Полтавської області ( 36003, м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3) про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Державне підприємство «Виробниче обєднання «Знамя» (Код ЄДРПУ 14310997, адреса 36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9) надати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КН 845585 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 18.12.1998 р., адреса 36000, АДРЕСА_1) довідку із зазначенням періоду роботи останньої на Державному підприємстві «Виробниче обєднання «Знамя», займаної професії або посади, характеру виконуваної роботи, а також із зазначенням підстави (документа), факту проведення та результату проведення атестації робочого місця ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5, п. п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 29 грудня 2018 року.

Суддя М.О. Материнко