Ухвала

02 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 623/2902/17

провадження № 61-41567ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, до ОСОБА_1, третя особа - виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, про примусове вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 26 липня 2018 року через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року. Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: для доплати судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява у якій він зазначає, що сплатив судовий збір ураховуючи розмір, який був указаний у рішенні суду першої інстанції і друга вимога - усунення перешкод у користуванні квартирою випливає з іншої позовної вимоги. Однак, аналіз змісту рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2018 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року, свідчить, що за результатами розгляду позову ОСОБА_2 розглянуто дві вимоги немайнового характеру (про вселення та про заборону ОСОБА_1 перешкоджати у подальшому у здійсненні права користування квартирою).

Також ОСОБА_1 у клопотанні просив відстрочити сплату судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан, оскільки він не працює у зв'язку зі станом здоров'я.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про відстрочення сплати судового збору свідчить, що вказані ОСОБА_1 обставини (не працює у зв'язку зі станом здоров'я), не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення сплати судового збору, оскільки не підтверджені відповідними доказами, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно доплатити судовий збір 1 150,40 грн, який визначено в ухвалі Верховного Суду від 15 серпня 2018 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 01 листопада 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат