АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року місто Київ.

Справа №752/633/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/4609/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року, у складі судді Колдіної О.О., постановленої в приміщенні суду в місті Києві (інформація про час постановлення ухвали та дату складання повного тексту ухвали відсутня)

в справі за скаргою Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» на постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Ляпіна Дмитра Валентиновича про накладення арешту на кошти боржника, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В січні 2018 року асоціація незалежних експертів України «Укрексперт» (в особі виконавчого директора Лещенко О.Є.) звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця Ляпіна Д.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 27.12.2017 р. в межах виконавчого провадження ВП № 55446386, відповідно до якої просила оскаржувану постанову скасувати.

Скаргу обґрунтовували тим, що 27.12.2017 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. у виконавчому провадженні № 55446386 була винесена постанова про накладення арешту на рахунки Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт». Посилалися на те, що при винесенні оскаржуваної постанови приватним виконавцем були допущені порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оплату праці», оскільки був накладений арешт на рахунки підприємства з яких здійснюється виплата заробітної плати та всі обов'язкові платежі. Крім того, зазначеною постановою накладено арешт і на спеціальний рахунок № в ПАТ «Мегабанк», який використовується для виплати соціальних виплат, що заборонено Законом України «Про виконавче провадження». Також, в обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що накладення арешту на рахунки підприємства фактично зупиняють його господарську діяльність. В зв'язку з незаконністю винесеної постанови про накладення арешту від 27.12.2017 р. заявник просить її скасувати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2018 року скаргу Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт», заінтересовані особи: приватний виконавець Київського міського виконавчого округу Ляпін ДмитроВалентинович, ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника задоволено частково.

Постанову приватного державного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна ДмитраВалентиновича про арешт коштів боржника від 27.12.2017 р. у виконавчому провадженні № 55446386 скасовано в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № в ПАТ «Мегабанк».

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, виконавчий директор Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» Лещенко О.Є. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати в частині відмовлених вимог скарги та задовольнити скаргу в повному обсязі.

Посилався на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд прийшов до необґрунтованого та передчасного висновку про чинність постанови в іншій частині, зокрема, щодо правомірності накладення арешту на рахунок № , який призначений для виплати заробітної та інших виплат працівникам Асоціації, а також використовується для сплати податків в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується відповідною довідкою ПАТ «Мегабанк». Зазначив, що арешт грошових коштів боржника на рахунках, необхідних та

призначених для оплати праці працівників і здійснення нарахувань на заробітну плату суперечить Конституції України та нормам чинного законодавства та призводить до порушення конституційних прав працюючих. Зазначив, що висновки суду, про те, що ПАТ «Мегабанк» після отримання постанови приватного виконавця про арешт коштів, повинен був повідомити що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками із спеціальним режимом призначення на які законом заборонено накладення арешту та наявність у постанові приватного виконавця прямої заборони, щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт не є істотними підставами для відмови у скасування арешту з рахунку № , який призначений для сплати заробітної плати, податків та зборів, оскільки такий арешт не спрямований на реальне виконання рішення, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника. Також, судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до Довідки з регістрів бухгалтерського обліку Асоціації незалежних експертів «Укрексперт» № 05 від 05 січня 2018 р. (яка знаходиться в матеріалах справи) середньомісячній дохід від господарської діяльності по рахунку Боржника становить 115,39 тис. грн., Таким чином рахунок в ПАТ «МЕГАБАНК» використовується як основний і накладаючи арешт на кошти Боржника в сумі 369422,02 грн. на цьому рахунку, що перевищує майже в 3,2 рази середньомісячні надходження коштів від господарської діяльності Боржника. В результаті чого приватний виконавець протиправними діями фактично зупиняє господарську діяльність Боржника, що унеможливлює здійснення статутної діяльності. Також скарга містить доводи про те, що стягувач вчасно не направив на адресу Асоціації копію заперечення на скаргу, остання була позбавлена скористатися правами передбаченими ст. 43, 49, 174 ЦПК України та надати свої пояснення, міркування та докази до суду з урахуванням наведених у запереченнях доводах стягувача, при цьому суд першої інстанції в порушення п. 8 статті 178 ЦПК України прийняв до розгляду вказані заперечення, та поклав їх в основу Ухвали від 14.03.2018 р. Тобто своїми протиправними діями, суд порушив принципи пропорційності, диспозитивності та змагальності сторін, чим надав перевагу одному учаснику справи перед іншим.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Київського міського виконавчого округу Ляпін Дмитро Валентинович просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Вказував на те, що доводи, викладені у скарзі є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства. Накладаючи арешт, приватний виконавець не володіє інформацією про спеціальне призначення цих рахунків. Відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами містять інформацію лише про назву та код фінансової установи, а також номери та код валюти рахунків. Зважаючи на це, пунктом 1 Постанови про арешт коштів боржника від 27.12.2017 року, накладено арешт на кошти боржника, «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом». Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Разом з тим, повідомлень з ПАТ «Мегабанк» щодо спеціального режиму використання рахунку № , на які накладено арешт Постановою від 27.12.2017 року, на адресу приватного виконавця не надходило, що також було підтверджено судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник скаржника доводи скарги підтримав.

Представник стягувача доводи скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» про поновлення на роботі та стягнення коштів.

09.11.2017 року Апеляційним судом м. Києва рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року було скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2, визнання незаконним наказу № 02 від 30.10.2015 р. Голови Ради Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» про звільнення виконавчого директора Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» ОСОБА_2, поновлено його на посаді з 30.10.2015 р., стягнуто з Асоціації середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 254775,10 гривень та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 77409,07 гривень, а також судові витрати у справі.

За даним судовим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.08.2017 р. був виданий виконавчий лист і постановою від 27.12.2017 р. приватного державного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича було відкрито виконавче провадження № 55446386 про стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за використану відпустку.

27.12.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. у виконавчому провадженні № 55446386 була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках , 17, 317, 317, 317 в ПАТ &q?. ;МЕГАБАНК&q?у ; МФО 351629 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів. що містяться на рахунках накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику: Асоціації експертів України &q?не;Укрексперт&q?и ; у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 369 422,02 грн.

Судом встановлено, що на виконання постанови приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 27.12.2017 р. ПАТ «Мегабанк» був накладений арешт на грошові кошти на рахунку № , що призначений для здійснення соціальних виплат.

Задовольняючи скаргу частково місцевий суд виходив з того, що накладення арешту на грошові кошти на рахунку № не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та вимогам ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з чим постанова в цій частині була скасована.

Рішення суду в цій частині не оскаржене, а тому не переглядається апеляційним судом.

В іншій частині оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, а дії виконавця узгоджуються з положеннями ст.ст. 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтований та в повній мірі відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного:

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

В той же час статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.1,6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

В частині 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно абз.2 ч.2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Враховуючи вищезазначене, приватний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Сам боржник також не повідомив виконавця про наявність рахунків у банку, звернення стягнення на які заборонено законом, щоб давало можливість виконавцю зняти арешт з такого рахунку.

Ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду скаржник не подав докази, що працівникам не виплачувалась заробітна плата, через наявність арешту за постановою від 27.12.2017 року.

Скаржник посилається на порушення його прав з боку приватного виконавця, проте доводи скарги в частині арешту коштів, спрямованих на виплату заробітної плати спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій приватний виконавець зробив застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту на які або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, в разі, якщо банком при виконанні постанови приватного виконавця, не було враховано викладене в постанові застереження, приватний виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

Посилання в скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до Довідки з регістрів бухгалтерського обліку Асоціації незалежних експертів «Укрексперт» № 05 від 05 січня 2018 р. середньомісячній дохід від господарської діяльності по рахунку Боржника становить 115,39 тис. грн., а приватний виконавець протиправними діями фактично зупиняє господарську діяльність Боржника, що унеможливило здійснення статутної діяльності, апеляційний суд не приймає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на даний час зупинено виконання рішення суду до його перегляду в касаційному порядку. Крім того, на стадії апеляційного розгляду встановлено, що боржник відкрив ще два нових рахунки у АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК»: 0162 та 0004, що дає підстави вважати, що боржник може здійснювати свою господарську діяльність.

Доводи про те, що стягувач вчасно не направив на адресу Асоціації копію заперечення на скаргу, чим порушив ст. 43, 49, 174 ЦПК України, а суд поклав в основу рішення ці заперечення, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, розгляд скарги на дії приватного виконавця здійснюється у десятиденний строк, а направлення сторонам заперечень на скаргу не передбачено процесуальним законом. Суд, відмовляючи в задоволенні скарги, керувався законом, а не запереченнями учасника справи.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та відповідно не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали. При цьому апеляційний суд погоджується з доводами приватного виконавця Ляпіна Д.В. викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 375, 382-384, 389, 390, 451, 452 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повна постанова складена 04 липня 2018 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М. Рубан

Н.Є.Мараєва