Справа № 465/4592/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2068/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

адвоката ОСОБА_2 - представника позивачки ОСОБА_3,

адвоката ОСОБА_4 - представника відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном, в якому просить суд усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 (в подальшому - «спірний будинок») шляхом вселення позивачки у приміщення, що позначені на технічному паспорті спірного будинку від 03.04.2015 року як: підвальні приміщення, а саме: службове літ. І, пл. 7,2 кв.м., службове літ. ІІІ, пл. 10,7 кв.м., службове літ. IV, пл. 13,2 кв.м.; приміщення на першому поверсі, а саме: кухня літ. 1-4, пл. 14,2 кв.м., сходова клітка літ. 1-1, пл. 8,9 кв.м., коридор літ. 1-2, пл. 1,6 кв.м., вбиральня літ 1-3, пл. 1 кв.м.; приміщення на другому поверсі, а саме: сходова клітка літ. 1-5, пл. 8,9 кв.м., коридор літ. 1-6, пл. 5,7 кв.м., житлова кімната літ. 1-7, пл. 15 кв.м., житлова кімната літ. 1-8, пл. 19,7 кв.м., житлова кімната 1-8, пл. 13,9 кв.м., вбиральня літ. 1-10, пл. 1 кв.м., ванна кімната літ. 1-11, пл. 4,7 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачці на праві власності належить 2/5 частини спірного житлового будинку, які вона успадкувала після ОСОБА_6 В свою чергу, ОСОБА_6 набув права власності на відповідні приміщення будинку, придбавши їх на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1964 року, укладеного між ним і ОСОБА_7 Решта приміщень будинку належать на праві власності відповідачу по справі на підставі договору дарування від 15.06.1988 року.

Позивачка стверджує, що серед приміщень, якими вона користується, немає кухні та відсутній належній вхід, а також, що вона немає доступу до комунікаційних мереж будинку, однак на її вимогу забезпечити їй доступ до усіх кімнат будинку, в тому числі - і до підвалів, в яких знаходяться водомірні вузли та запірні арматури, інші комунікації, відповідачка стверджує, що будинок є реально поділений. З урахуванням наведеного та з урахуванням того, що позивачка відмовляється від договору користування будинком, укладеним між попередніми власниками, просить позов задоволити.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання представника відповідачки (а.с. 211-212) і по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено питання:

Чи виконані з технічної точки зору умови договорів купівлі-продажу від 25.11.1964 року і від 01.12.1964 року, укладених між ОСОБА_8 і ОСОБА_6, в т.ч. - щодо встановлення перегородки в коридорі будинку АДРЕСА_1 для повного відокремлення приміщень, які в поверховому плані на будинок від 11.08.1959 року і в договорі купівлі-продажу від 01.12.1964 року позначені під літ. 1-4, 1-5, 1-7, 1-2 на першому поверсі будинку і під літ. ІІ в підвалі будинку та які відповідно до зазначеного договору набув ОСОБА_6 і які на даний час в Технічному паспорті на будинок від 26.12.2013 року позначені під літ. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 на першому поверсі будинку і під літ. ІІ в підвалі будинку від решти приміщень даного будинку і чи відокремлені на даний час вказані приміщення від решти приміщень будинку, в т.ч. - чи мають ці приміщення окремий вхід?

Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Львів, вул. В. Липинського, 54) - з надісланням в зазначену установу матеріалів справи.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_5.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено(а.с. 215-217).

Дану ухвалу оскаржив представник позивачки ОСОБА_2

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про призначення по справі експертизи, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, що оскільки предметом спору у справі є усунення перешкод у користуванні власністю, а саме - частиною будинку, то обставини належності майна на праві власності повинні доводитися відповідними правовстановлюючими документами на таке майно і не можуть доводитись іншими доказами.

Вважає, що оскільки стороною позивача наданий до суду відповідний висновок будівельно-технічної експертизи від 07.08.2012 року, виконаний судовим експертом на замовлення ОСОБА_5, то призначення експертизи вже є недоцільним, оскільки така виходить за межі предмета докахування у справі і не може бути належним доказом у ній (а.с. 219, 229-232).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору, що спірний будинок перебуває у спільній частковій власності позивачки та відповідачки, між якими тривалий час існує спір з приводу реального поділу цього будинку та користування його приміщеннями.

Матеріалами справи також стверджується, що набуттю сторонами спору прав власності на частини цього будинку передувало укладення цілого ряду правочинів між його попередніми власниками, в тому числі - і таких, які передбачали певні перепланування та виконання певних будівельних робіт.

Як також вбачається з матеріалів справи, зокрема - з доводів позовної заяви, сторони спору щодо фактичних обставин, які мають значення для справи, зайняли діаметрально протилежні позиції, а саме: позивачка вимагає усунення їй перешкод в користуванні спірним будинком шляхом забезпечення доступу практично до всіх приміщень будинку, натомість відповідачка стверджує, що будинок є реально поділеним, в тому числі - і його попередніми власниками на підставі досягнутих між ними домовленостей та укладених договорів.

Як вбачається з поданого позивачкою до суду Висновку № 1338/1339 судової будівельно-технічної експертизи від 07.08.2012 року, предметом дослідження експертів були можливі варіанти поділу спірного будинку та надвірних будівель, а також присадибної ділянки, що не є предметом заявлених нею позовних вимог по даному позову, оскільки предметом цього позову є усунення перешкод в користуванні позивачкою відповідним набором приміщень у спірному будинку, а відтак доводи апеляційної скарги з посиланням на наявність згаданого Висновку судової будівельно-технічної експертизи до уваги прийматися не можуть.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд вправі був задовольнити клопотання представника відповідачки та призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання про фактичний стан спірного будинку станом безпосередньо на час розгляду даної справи судом.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року - без змін.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.