Справа № 204/3320/18
Провадження № 2/204/1176/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором б/н від 20 липня 2007 року у сумі 17660,38 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 20 липня 2007 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконала. Таким чином, станом на 31 березня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 17660,38 грн. у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

20 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 6.5. витягу з Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 17660,38 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 1548,46 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 14594,76 грн.;

- заборгованість за комісією 200 грн.;

- заборгованість по судовим штрафам 1317,16 грн.

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії, яка нарахована позивачем у розмірі 200 грн., що підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості (а.с.5-7), суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 200 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 17460,38 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1548,46 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14594,76 грн.; заборгованість за штрафами 1317,16 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1742,05 грн. (1762*17460,38/17660,38).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 20 липня 2007 року, яка виникла станом на 31 березня 2018 року та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1548 грн. 46 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 14594 грн. 76 коп., заборгованості за штрафами у розмірі 1317 грн. 16 коп., а всього 17460 (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят) гривень 38 (тридцять вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1742 (одна тисяча сімсот сорок дві) гривні 05 (пять) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: