Справа№ 505/2814/18
Провадження № 2/505/1475/2018
У Х В А Л А

28.09.2018 року Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Плешка Доріни, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації про відібрання і повернення дитини та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 до Плешка Доріни, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації про відібрання і повернення дитини та відшкодування моральної шкоди.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач - Плешка Доріна зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положеннями п.2 ч.1ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; обєкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави;

Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України.

За загальним правилом встановленим ч.1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

У статті 76 вказаного вище закону визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Вказана позиція також викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом».

Тобто, Законом України «Про міжнародне приватне право» не передбачено, особливого виду підсудності у справах про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Мінської конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, яка була ратифікована Україною 10.11.1994, та регулює відносини з приводу надання правової допомоги між Україною та Республікою Молдова, то, якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.

В частинах II-V розділу, який регулює відносини у цивільних і сімейних справах не врегульовано питання щодо підсудності справ про відібрання і повернення дитини.

Так, суд приходить до висновку, що оскільки цивільним процесуальним кодексом, Законом України «Про міжнародне приватне право», Мінською конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року не врегульовано порядок вирішення питання щодо підсудності справ про відібрання і повернення дитини, сторони не передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, тому вказана позовна заява повинна подаватися за загальними правилами підсудності, тобто за місцем проживання відповідача.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що в своїй позовній заяві позивач зазначає що відповідач - Плешка Доріна зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а Мінською конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року не передбачено порядок направлення справ за підсудністю до судів Республіки Молдова, то суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Плешка Доріни, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації про відібрання і повернення дитини та відшкодування моральної шкоди підлягає поверненню позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає йому звернутися з такою ж заявою до компетентного суду, з дотриманням загальних правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.27,31,497 ЦПК України, ст. ст.1,75,76 Закону України «Про міжнародне приватне право», Мінською конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22січня 1993року,суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Плешка Доріни, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації про відібрання і повернення дитини та відшкодування моральної шкоди - повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_1, 13 лютого 1990 року, який мешкає за адресою: с. Муроване, Подільський район, Одеська область, ІПН: НОМЕР_1, сплачений ним 05 вересня 2018 року (квитанція №38) судовий збір в розмірі 704,80грн., через Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі Одеської області (, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Ст. Борисова).

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає йому звернутися з такою ж заявою до компетентного суду, з дотриманням загальних правил підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.О.Івінський