Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/434/18
Провадження № 2/596/286/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача-адвоката ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4 та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником вищевказаного житлового будинку. 08.08.2007 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області шлюб між ними розірвано. Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований, але фактично не проживає за вказаною адресою з 2008 року. Реєстрація ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 спричиняє незручності, вона змушена сплачувати більше коштів за комунальні послуги, не може оформити субсидії. Вже більше 10 років ОСОБА_4 не проживає у вказаному житловому будинку, на даний час проживає в с.Трибухівці, Гусятинського району Тернопільської області. На підставі наведеного та ст405 ЦК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком у зв'язку з не проживанням в ньому більше одного року без поважних причин.

Позивач ОСОБА_2, представник позивача-адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Позивач додатково пояснила, що житловий будинок, що по АДРЕСА_1 купив її батько та їй подарував, вона є власником вказаного житла. З відповідачем разом не проживають 11 років. ОСОБА_4 не проживає по місцю реєстрації. Дійсно він періодично приходить, допомагає їй на подвір»ї та на ніч їде в с. Трибухівці, де має власне житло. Вона не бажає, щоб він проживав та ночував в її будинку, оскільки боїться його. Коли ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп»яніння, то стає дуже агресивним.

Відповідач ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, заперечували щодо задоволення позову. Крім того, відповідач ОСОБА_4 вказав, що постійно проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 з 1987 року по 2007-2008 рр. Коли проживали разом, то він немало вкладав коштів і праці в його утримання та добудову. Він постійно приходить туди допомогати позивачці по господарству, на подвір»ї, тобто, користується житлом, просто не ночує. Він не проживає по місцю реєстрації з тої причини, що ОСОБА_2 чинить йому перешкоди, оскільки не бажає, що він там ночував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 21 травня 1996 року, посвідченим державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Юзва Г.З., зареєстрованого Чортківському МБТІ в реєстрі за № 1159 14.08.1996 року( а.с.7-8).

Згідно довідки № 731, виданої Гусятинською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області 11 квітня 2018 року ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 24.08.2008 року (а.с.22).

Із Актів обстеження складених комісією у складі уповноважених осіб Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області від 20.02.2018 року, від 28.09.2015 року, від 23.03.2015 року, від 27.03.2018 року видно, що комісією встановлено відсутність фактичного проживання ОСОБА_4 по місцю реєстрації в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 з 2008 року по даний час (а.с.9-10, 11,12, 24-25).

Сторони розірвали шлюб по рішенню Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2004 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.08.2007 року, серії НОМЕР_2 (а.с.5,6).

Свідок ОСОБА_8 в судому засіданні вказала, що вона тимчасово не проживає по АДРЕСА_1, але часто навідується до господарства по сусідству із позивачкою. ОСОБА_4 не раз бачила на подвір»ї домоволодіння ОСОБА_2, що по АДРЕСА_1. Один раз бачила, вони збивали горіхи, інший раз він біля паркану щось допомогав робити.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України)

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Конституційне право на житло містить заборону примусового позбавлення житла, тобто кореспондується з обов'язком держави створювати умови для захисту цього права.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довела обставин відсутності відповідача ОСОБА_4 без поважних причин понад один рік в житловому будинку, що належить їй та не надала доказів обґрунтованості позову про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком в селищі Гусятин, вул. Суходільська, 41 Гусятинського району Тернопільської області.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст.15, 16, 391, 405 Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України, ст.ст. 4,5, 10,13, 81, 89, 133, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_3 (представник згідно доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 34 від 06.02.2018 року) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НОМЕР_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 01 жовтня 2018 року.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик