Справа №461/628/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №222.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №222. У даному шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що протягом останніх років стосунки з дружиною не складаються, тривалий час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тобто подружні відносини між ними фактично припинилися, шлюб існує лише формально. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність поваги та взаєморозуміння між ними. Вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим та супречить інтересам сторін. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.30 год. 16 березня 2018 року.

06 березня на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 27, 28/, в якому відповідач вказує, що не визнає позовних вимог. Зазначає, що подружні стосунки у них складалися добре, між ними не було сварок та конфліктів, що могли б призвести до втрати любові та взаємоповаги, вільний час подружжя проводило разом, мали спільні захоплення. Однак, наприкінці січня 2018 року позивач переїхав проживати окремо та повідомив про намір звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Просить суд надати строк для примирення, оскільки сімейні стосунки можна відновити і зберегти сімю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 березня 2018 року за клопотанням відповідача, сторонам надано строк для примирення. Провадження у справі зупинено на три місяці, тобто до 16.06.2018 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2018 року провадження у справі відновлено, судове засідання призначено на 11 липня 2018 року на 09:30 год.

Позивач у підготовче судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує /а.с. 32/.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає, просить позов задоволити.

На підставі ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України проведення попереднього судового засідання здійснюється за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Груник) ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №222, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-СГ № 171863 /а.с. 7/.

У даному шлюбі народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження № 338677/а.с.14/.

Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. /а.с.1/. На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у звязку з визнанням позову відповідачем позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №ПН91079 від 24.01.2018 року, а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 105, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 10, 13, 142, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: 79017, м. Львів, вул. Тарнавського, 54/3, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Груник) ОСОБА_5 (місце проживання за адресою: 79035, м. Львів, вул. Бучми, 22/35, РНОКПП НОМЕР_2), який зареєстровано 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис №222.

Повернути ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: 79017, м. Львів, вул. Тарнавського, 54/3, РНОКПП НОМЕР_1) з державного бюджету 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №ПН91079 від 24.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання за адресою: 79035, м. Львів, вул. Бучми, 22/35, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: 79017, м. Львів, вул. Тарнавського, 54/3, РНОКПП НОМЕР_1) 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя Зубачик Н.Б.