Єдиний унікальний номер: 448/397/17
Провадження № 2/448/173/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01.06.2018 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

секретар Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 сільська обєднана територіальна громада

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської обєднаної територіальної громади Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Мостиська державна нотаріальна контора, Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 23.02.2008року помер її чоловік ОСОБА_6, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами №40 по вул.Миру в с.Тщенець Мостиського району Львівської області.

Зазначає, що даний будинок належав їй (позивачці) та її померлому чоловікові ОСОБА_6 Стверджує, що після смерті ОСОБА_6, вона (позивачка) спадщину прийняла, так як відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України на момент смерті разом з ним проживала. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (треті особи у справі), які відмовляються від своєї частки у спадковому майні в її користь. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на зазначений житловий будинок, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №40 по вул.Миру в с.Тщенець Мостиського району Львівської області в цілому: ? частини як частка у спільній сумісній власності подружжя, ?- як спадщина за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 23.02.2008 року..

В підготовче засідання позивачка не зявилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської обєднаної територіальної громади Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовче засідання не зявилися, проте подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позов визнають.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області у підготовче засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області у підготовче засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову частково при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що 23.02.2008 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_6 (чоловіка позивачки).

До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №40 по вул.Миру в с.Тщенець Мостиського району Львівської області, який належав померлому ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (позивачці у справі) на праві спільної сумісної власності подружжя, тобто по ? частині кожному, проте право власності на будинок, зокрема на його частину, за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_6 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина померлого ОСОБА_1 (позивачка у справі), а також діти спадкодавця - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (треті особи у справі), які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, так як на момент смерті разом з ним проживали.

Суд не бере до уваги твердження позивачки про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (треті особи у справі) відмовляються від своїх часток у спадковому майні ОСОБА_6 в її (позивачки) користь, а також заяв вищевказаних осіб про визнання позову, так як останні постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від спадщини, а отже вважаються такими, що прийняли спадщину.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51594337 від 16.04.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_6 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6, які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивачки та третіх осіб, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_6; копією свідоцтва про шлюб між гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7; довідками, виданими Тщенецькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої виступає ОСОБА_2 сільська обєднана територіальна громада) №1270 та №1269 від 26.10.2016 року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця ОСОБА_6 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно вимог ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом із цим, враховуючи вищенаведені положення ЦК України про спадкування та враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема про те, що спадщину після смерті ОСОБА_6 крім позивачки ОСОБА_1 прийняли також інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, а саме, діти померлого: ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, і такі у встановлений законом строк та порядок не відмовилися від прийняття спадщини, а отже спадщина належить їм з часу відкриття спадщини в рівних частках, тобто по 1/4 частині кожному, та з врахуванням ? частки спадкодавця ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя, яку успадкувала лише позивачка ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити частково та визнати за позивачкою право власності на 3/4 частини спірного спадкового майна (1/2 як частка у спільній сумісній власності подружжя після смерті ОСОБА_6 та ? - як частка у спадщині за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6М.)

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? ідеальних частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №40 по вул.Миру в с.Тщенець Мостиського району Львівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус