1Справа № 335/9845/16-ц 2-сз/335/51/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2018 року заявниця звернулася до суду з заявою про повернення судового збору сплаченого при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову від 24.10.2016 року, посилаючись на те, що вимоги її заяви до теперішнього часу не вирішено, просить повернути суму сплаченого судового збору.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

01.09.2016 року до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів дарування житлового та нежитлових приміщень недійсними.

Разом з позовом, 01.09.2016 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та нежитлові приміщення, яка ухвалою суду від 01.09.2016 року повернута заявниці.

14.09.2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та нежитлові приміщення, в задоволенні якої, ухвалою суду від 07.10.2016 року, відмовлено.

24.10.2016 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та нежитлові приміщення, в задоволенні якої, ухвалою суду від 03.10.2017 року, відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається зі змісту ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та нежитлові приміщення від 24.10.2016 року, розглянута судом по суті, та 03.10.2017 року ухвалено про відмову в її задоволенні, тому підстави передбачені ст.7 Закону України «Про судовий збір» для повернення судового збору відсутні, тому заява ОСОБА_1 про повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Геєць