"28" грудня 2018 р.
Справа №642/5972/18
Провадження №2/642/1901/18
28 грудня 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Сузанського О.І.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Міжрайонний ВДВС по Холодногрському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській обл. про зняття арешту з майна,
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна за адресою: АДРЕСА_1.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час оформлення спадщини після померлого ОСОБА_3, який помер 03.10.2017 року, йому стало відомо, що на 1/20 частку квартири, що належить на праві власності ОСОБА_2, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Арешт накладений 01.11.2010 на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ, зареєстрований 01.11.2010 реєстратором: Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. При цьому, на момент накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2, 1/20 частка квартири в АДРЕСА_2 їй на праві власності не належала на підставі рішення судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2010 року. На звернення до Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському р-нах м.Харкова щодо зняття арешту, позивачем отримано відповідь про те, що встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, а тому жодних правових та технічних можливостей зняти арешт не є можливим. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна порушує його законні права прийняти спадщину, вільно володіти, користуватися та розпоряджатись вказаним майном, позивач просить задовольнити його вимоги та зняти арешт з майна.
В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-порталі Судова влада України, причин неявки суду не повідомила, клопотань та заяв не надала.
Представник третьої особи до суду не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надходило.
За таких обставин на підставі ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не зявились та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 01.11.2010 за №10430162 реєстратором: Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено арешт та оголошено заборону про відчуження на 1/20 частку квартири АДРЕСА_3 на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 01.11.2010, 5-680/10, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 136427237 від 04.09.2018. Власником вказаної частки квартири, згідно інформаційної довідки, зазначена відповідач ОСОБА_2С.(а.с.4)
Рішенням судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від ЗО червня 2010 року припинено право власності ОСОБА_2 на 1/20 частку, ОСОБА_4 на 1/20 частку, ОСОБА_5 на 1/20 частку в спільному майні - квартирі АДРЕСА_4, що належало їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_6, померлого 03 січня 2007 року. Виплачено ОСОБА_2 з депозитного рахунку апеляційного суду Харківської власті вартість 3/20 часток у спільному майні - квартирі АДРЕСА_4, що належали ОСОБА_2 та її неповнолітнім дітям : ОСОБА_4, ОСОБА_5. Цим же судовим рішенням визнано за ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (за кожним з них окремо) право власності на 1/20 частку у спільному майні - квартирі № 54 у будинку N4 по вулиці Ініціативній в м. Харкові, що раніше належали ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_5. (а.с.7-9)

Право власності на підставі судового рішення було зареєстровано за усіма співвласниками, зокрема позивачем ОСОБА_1 в КП «ХМБТІ», що підтверджується відомостями з ЄРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 136427237 від 04.09.2018.

03 жовтня 2017 року помер ОСОБА_3. При оформленні спадщини за заповітом виявилось, що на 1/20 частку квартири існує заборона на відчуження - арешт.

13.09.2018 позивач звернувся до начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ в Харківській області із заявою про скасування накладеного арешту на 1/20 частку квартири АДРЕСА_4, на що отримав відповідь, згідно якої встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, а тому жодних зняти арешт не виявляється можливим.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 4 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено, виконавчий документ за яким відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно станом на сьогоднішній день не перебуває на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській обл.

Крім того, на момент накладення арешту на 1/20 частку квартири АДРЕСА_4 відповідач, ОСОБА_2 вже не була власником вказаної частки та право власності таку частку визнано за позивачем ОСОБА_1 на підставі рішення судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2010 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки наявність арешту майна порушує його права та законні внтереси.

Таким чином, з огляду на те, що обставини, на які посилався позивач, знайшли своє підтвердження, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

З урахування положення ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у розгляді даної справ, які складаються з судового збору у сумі 704, 80 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5-7, 10-12, 30, 76-83, 141, 223, 258, 259, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 15, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Міжрайонний ВДВС по Холодногрському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській обл. про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з 1/20 частки квартири АДРЕСА_4, накладений постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківської міської виконавчої служби, від 01.11.2010, № 5-680/10, про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження та зареєстрованого 01.11.2010 за №10430162 реєстратором : Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська область, м. Xapків, проспект Гагаріна, 20-А.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, проживаючої за адресою: 61177, АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 61000, АДРЕСА_1, сплачені судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: