Справа № 450/2914/18 Провадження № 2/450/1724/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Маряни Володимирівни до ОСОБА_1 про (предмет спору) : розірвання шлюбу укладеного між сторонами, актовий запис № 2907 та стягнення з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500, 00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви,-

суд постановив таке рішення:

Підстава позову (позиція позивача): припинення шлюбних відносин, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною стало те, що відповідач не розуміє позивача та не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сімї. Також відповідач не виконує батьківських обовязків, щодо утримання їхнього сина, ОСОБА_2.

Позиція відповідача: на виклик суду не зявився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

13.09.2018 року запит щодо доступу до персональних даних; 02.10.2018 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних; 09.10.2018 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 09.11.2018 року відзив представника відповідача на позовну заяву; 21.11.2018 року заява позивача про розгляд справи у її відсутності; 21.11.2018 року заява представника відповідача про розгляд справи у його відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.10.2014 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2907, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 241345 від 11.10.2014 року.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, про що відповідач не заперечує.

У відповідності із положеннями ч 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги письмові пояснення позивача та відповідача, відсутність їх згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 про народження серії 1 СГ № 454517 від 27.04.2015 року, слідує, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статтях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на "особисте виховання" малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обовязком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як сторін. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини, що встановлений ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Питання судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 Маряни Володимирівни задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 Маряною Володимирівною, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 11.10.2014 року, міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2907.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 Маряни Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500, 00 (одна тисяча пятсот гривень 00 коп.) грн. та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.09.2018 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_1 Маряни Володимирівнисудовий збір у розмірі 704, 80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1в дохід держави 704, 80 грн. понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 Маряна Володимирівна, 81100 вул. Воз»єднання с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області, ІНПП НОМЕР_1.

Відповідач : ОСОБА_1, 81100 вул. Л. Українки, 27, с. Давидів Пустомитівського району, Львівської області, ІНПП НОМЕР_2.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2018 року.

СуддяОСОБА_4