Справа № 634/44/18
Провадження № 2/634/91/18
25.09.2018 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.
за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сахновщина цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Сахновщинської загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Сахновщинської районної ради Харківської області, третя особа: відділ освіти Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Адміністрацією навчального закладу складено Акт про нещасний випадок, що стався з вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, аспірантом навчального закладу. Відповідно до Акту від 23.10.2017 року №4, складеного комісією у складі: заступника директора з виховної роботи ОСОБА_4, заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_5, голови ПК (профспілкового комітету) ОСОБА_6, і затвердженого директором Сахновщинської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів встановлено, що нещасний випадок стався о 12:45 год., а саме під час проведення навчального процесу та визначено, що особа, яка допустила порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці, педагог-організатор ОСОБА_7
Позивачка зазначає, що її син є неповнолітньою особою і ще не досяг того рівня усвідомлення своїх дій, коли він міг належним чином сприймати наслідки своєї протиправної поведінки. Неповнолітній не несе відповідальність за шкоду, завдану іншим особам, а тому на нього не може бути покладена відповідальність і за дії , які завдають шкоди йому самому.
Відповідальність за життя і здоров»я учнів під час їх перебування у стінах школи, незалежно від того, чи це урок чи перерва, несе освітня установа.
Тому , позивачка просить стягнути з відповідача по справі матеріальну шкоду у розмірі 961,70 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
В судовому засіданні представник позивача, позивачка позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просять позов задовольнити.
Позивачем в судовому засіданні була надана відповідь на відзив, якому просить задовольнити позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі. Також, позивачка, представник позивачки вважають що відзив на позовну заяву є необгрунтованим, та таким , що не підлягає задоволенню, оскільки адміністрацією Сахновщинської загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Сахновщинської районної ради Харківської області самі визначили особу, яка допустила порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці, неналежно виконувала обов»язки щодо охорони та збереження життя та здоров»я дітей, що призвело до нещасного випадку.
Представник третьої особи в судовому засіданні з вимогами позовної заяви не погоджується, просить відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він упав зі сцени, забив руку, і пішов до медсестри, рука опухла. В актовому залі педагога не було, хоча були діти. Після того, як упав, він ще допомагав переносити музичну апаратуру. Він приймав ліки, пігулки, руку мазав мазями.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він знаходився в актовому залі, ОСОБА_3 стрибнув зі сцени.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 вона з уроку не забирала. В актовому залі , під час перерви, було багато дітей. Після дзвінка вона всіх відправила на урок, залишивши лише ОСОБА_8. Про нещасний випадок дізналася від 10-класників о 13:30 год. З актом про нещасний випадок №4 від 23.10.2017 року та доганою ознайомлена, догану не оскаржувала.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_3 скаржився на біль у руці, набряку не було. ОСОБА_3 звернувся після 12-ї години, ознаків перелому у нього не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_3 на уроці не було, ніхто його не відпрашував з її уроку. Про нещасний випадок вона дізналася ввечері від ОСОБА_4
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.
Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Судом встановлено, що 20.10.2017 року. під час навчально-виховного процесу, ОСОБА_3, який являється сином позивачки, відповідно до довідки від 20.10.2017 року №114 про тимчасову непрацездатність, отримав тілесні ушкодження, а саме : «Перелом правої променевої кістки. Перелом головчастої кістки».
Як пояснив ОСОБА_3, під час уроку геометрії до класу зайшла педагог-організатор ОСОБА_7 та з дозволу вчителя геометрії забрала його з уроку до актового залу, де проходила репетиція «свята осені». Під час проведення репетиції в актовому залі школи, педагог-організатор вийшла з актового залу, залишивши дітей без нагляду.
Користуючись відсутністю дорослих, а саме педагога організатора, діти почали бешкетувати, внаслідок чого ОСОБА_3 стрибнув зі сцени в актовому залі та впав на руку. Після падіння відчув різкий біль в правій руці. Через деякий час зявився педагог школи, якого він повідомив про біль у руці. Педагог відвів його до медичного працівника школи, який оглянув його та не виявив ніяких ушкоджень.
При зверненні до Сахновщинської районної лікарні було встановлено діагноз «Перелом правої променевої кістки. Перелом головчастої кістки».
Адміністрацією навчального закладу було складено Акт про нещасний випадок, що стався з вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, аспірантом навчального закладу. Відповідно до Акту від 23.10.2017 року №4, складеного комісією у складі: заступника директора з виховної роботи ОСОБА_4, заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_5, голови профспілкового комітету ОСОБА_6, і затвердженого директором Сахновщинської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів встановлено, що нещасний випадок стався о 12 годині 45 хвилин, а саме під час проведення навчального процесу, та визначено, що особа, яка допустила порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці є педагог-організатор ОСОБА_7
ОСОБА_3 є неповнолітньою особою і ще не досяг того рівня усвідомлення своїх дій, коли він міг належним чином сприймати наслідки своєї протиправної поведінки.
Неповнолітній не несе відповідальність за шкоду, завдану іншим особам, а тому на нього не може бути покладена відповідальність і за дії, які завдають шкоди йому самому.
Відповідальність за життя і здоровя учнів під час їх перебування у стінах школи, незалежно від того, чи це урок чи перерва, несе освітня установа.
Згідно ст.54 Закону України «Про освіту» встановлено права та обовязки педагогічних, науково-педагогічних і наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу. Педагогічні, науково-педагогічні працівники зобовязані сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоровя.
Згідно ст.28 Закону України «Про загальну середню освіту» права та обовязки педагогічних працівників системи загальної середньої освіти визначені: Конституцією України, Кодексом законів про працю України, законами «Про освіту» та «Про загальну середню освіту», іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 №563, управління освіти місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування здійснюють затвердження посадових інструкцій керівників навчальних закладів з обовязковим блоком питань з охорони праці, безпеки життєдіяльності (пп.3.2.19 п.3.2) керівник (ректор, директор, завідувач) (п.4.1): затверджує посадові інструкції керівників структурних підрозділів, працівників з обовязковим блоком питань з охорони праці, безпеки життєдіяльності (пп.4.1.4) контролює дотримання працівниками посадових інструкцій у частині забезпечення охорони праці, безпеки життєдіяльності (пп.4.2.12).
Виконавча частина посадової інструкції педагогічного працівника передбачає забезпечення ним безпечних та нешкідливих умов виховання, навчання, праці, відпочинку відповідно до чинних законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, безпеки життєдіяльності; вживання заходів щодо збереження життя та здоровя учнів під час освітнього процесу.
Вчитель або класний керівник несе відповідальність за здоровя та життя дітей, якщо нещасний випадок стався під час проведення навчальних занять, у тому числі лекцій, уроків, занять з допризовної підготовки, лабораторних занять, спортивних, гурткових, позааудиторних, позакласних, позашкільних заходів, інших занять та в перервах між ними відповідно до навчальних, виробничих і наукових планів
Внаслідок нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3, позивачка зазнала матеріальні витрати на загальну суму 961 грн.70 коп. У якості доказів, що підтверджують понесення матеріального збитку, позивачка надала до суду копії чеків з придбання ліків, інших лікарських засобів - речі, що необхідні були для догляду та обслуговування ОСОБА_3 у лікарні на загальну суму 961,70 гривень, а також копію медичної картки з зазначенням діагнозу.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди.
Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обовязків.
Стаття 1199 ЦК України передбачає, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя неповнолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобовязана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.
Верховний Суд України в Постанові №4 від 31.03.95 зазначає, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обовзків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (ст.ст.130, 132-134 КЗпП).
Суд враховує при розрахунку суми матеріальних витрат понесених позивачем а саме, чеки по яким можливо встановити вартість придбаного товару чи послуги.
Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок травми, сину позивачки була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких її син зазнав у зв'язку з нещасним випадком.
Згідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.1 ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
В п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Судом встановлено, що саме дії відповідача є наслідком завдання моральної шкоди дитині позивача, котра являється матір»ю потерпілого ОСОБА_3, що знайшло своє підтвердження при розгляді справи.
Суд, враховуючи встановлений на день розгляду судом ступінь важкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3, перенесених фізичних та психічних страждань дитини, та враховуючи, що до теперішнього часу дитина страждає через наявність розладу здоров»я, вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої її сину, в розмірі 3961,70 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості.
На підставі викладеного, керуючись 12, 76, 81, 82, 133, 141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст.1166, 1167 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до Сахновщинської загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Сахновщинської районної ради Харківської області, третя особа: відділ освіти Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Сахновщинської загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Сахновщинської районної ради Харківської області, розташованої за адресою: вул.Остапченка, 40-А смт Сахновщина Харківської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, суму матеріального збитку в розмірі 961 грн. 70 коп.
Стягнути з Сахновщинської загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Сахновщинської районної ради Харківської області, розташованої за адресою: вул.Остапченка, 40-А смт Сахновщина Харківської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в якості відшкодування моральної шкоди завданої неповнолітньому ОСОБА_3 - 3000,00 грн.
Стягнути з Сахновщинської загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Сахновщинської районної ради Харківської області, розташованої за адресою: вул.Остапченка, 40-А смт Сахновщина Харківської області судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя