Провадження № 2/234/3863/18
04 грудня 2018 року місто Краматорськ
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
До Краматорського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Факторингова Компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ФУД ТРЕЙД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГУЛ ГРЕЙН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТІКОНЦЕПТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «Еверест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторгмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ломтера», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полимета», Товариства з обмеженою відповідальністю «Таркмет», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Мет-Північ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Украина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванстар», Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користуванні та розпорядження своїм майном. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2006 року йому на праві приватної власності належить двоповерхова будівля гуртожитку, яка розташована за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Рум`янцева,24. У вересні 2018 року він отримав лист від ГУ ДФС у Донецькій області, в якому останнє просило його повідомити чи укладалися договори оренди між ним та Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Факторингова Компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ФУД ТРЕЙД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГУЛ ГРЕЙН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТІКОНЦЕПТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «Еверест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторгмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ломтера», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полимета», Товариства з обмеженою відповідальністю «Таркмет», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Мет-Північ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Украина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванстар». Після отримання цього листа він вирішив зясувати місцезнаходження даних товариств, шляхом отримання інформації з офіційного відкритого сайту Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Після отримання даної інформації, виявилось, що в ЄДР місцезнаходженням цих товариств було зазначено: Донецька область м. Краматорськ вул. Рум`янцева,24. Крім того, він також дізнався, що більшість цих товариств перебувають у стані припинення, а за деякими вже внесені записи про державну реєстрацію їх припинення. Проте ним не укладалися договори оренди або будь-які інші правочини з даними товариствами щодо користування вищезазначеною будівлею, не надавалася будь-яка згода на використання даної будівлі для реєстрації їх місцезнаходження, у даному приміщенні не ведеться їх діяльність та не розташовані їх офіси. Тобто, дані товариства без його відома та його згоди зареєстрували своє місцезнаходження у будівлі, яка належить йому на праві власності, чим порушили його право на користування та розпорядженням своїм майном. Просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на належну йому на праві власності будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Рум`янцева,24, скасувавши реєстраційні записи, вчинені в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження вказаних товариств.
Ухвалою Краматорського міського суду від 01.10.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 31.10.2018 року на 15-00 год.
Ухвалою Краматорського міського суду від 31.10.2018 року за результатом проведення підготовчого провадження, справу було призначено до судового розгляду по суті на 15.11.2018 року на 13-30 год.
У судове засідання, призначене на 15.11.2018 року на 13-30 год. позивач, його представник, представник Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви по розгляд справи у їх відсутність. Представники відповідачів не зявилися за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, та від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про розгляд справи у її відсутність, що призвело до відкладення судового засідання на 04.12.2018 року на 11-00 год.
У судове засідання, призначене на 04.12.2018 року на 11-00 год. позивач, його представник, представник Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви по розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, був не проти винесення по справі заочного рішення. Представник Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради при винесенні рішення просив врахувати свою позицію, викладену у відзиві. Представники відповідачів повторно не зявилися за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, та від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про розгляд справи у їх відсутність. Відзиву на позовну заяву відповідачами надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд,
Позивач ОСОБА_1 є власником двоповерхової будівлі гуртожитку, яка розташована за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Рум`янцева,24. Вказана будівля належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2006 року, посвідченого нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 1-6734, зареєстрованого в Краматорському міському БТІ 03.08.2006 року, реєстраційний номер 15406900, номер запису 1679-Н/Ф в книзі 9. (а.с. 11-13).
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені записи про проведення державної реєстрації юридичних осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Факторингова Компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ФУД ТРЕЙД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГУЛ ГРЕЙН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТІКОНЦЕПТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «Еверест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторгмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ломтера», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полимета», Товариства з обмеженою відповідальністю «Таркмет», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Мет-Північ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Украина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванстар», за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Рум`янцева,24, розташування будівлі, яка належить на праві власності ОСОБА_1
Позивач в позовній заяві вказує, що зазначені юридичні особи фактично не перебувають за вищевказаною адресою, жодних договорів з ними на передачу в оренду приміщень у вказаній будівлі він, як власник не укладав. Про їх реєстрацію дізнався лише у вересні 2018 року з листа від ГУ ДФС у Донецькій області, в якому останнє просило його повідомити чи укладалися договори оренди між ним та вказаними юридичними особами.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. ч.1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно дост.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленим судом.
Відповідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.
У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІVпередбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Виходячи з міжнародно-правових зобовязань держави, положень ст.8 Конституції та Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1ст.9 Конституції ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у частині першій ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Захист власності» передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
З огляду на вказане, право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважитися. З положеннями частини першої ст.1 Першого протоколу до Конвенції в повній мірі кореспондуються і приписи ст. 321 ЦК України, якими, зокрема передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч.4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.
Відповідно до ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Згідно п. 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України встановлює, що податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи та фізичну особу - підприємця вноситься до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
Згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Частина 1ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначає, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
З огляду на вищенаведене, державна реєстрація вказаних товариств за адресою належної ОСОБА_1А будівлі гуртожитку, без волевиявлення останнього, є втручанням у право його власності і таке втручання не відповідає критеріям законності та порушує його право власності, що гарантується Конституцією України.
Обставини по справі свідчать про те, що реєстрація юридичних осіб перешкоджає ОСОБА_1 вільно користуватися своїм майном, а отже перешкоди, які чиняться у користуванні власністю повинні бути усунені.
Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у субєкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи підприємця :
щодо юридичної особи (крім громадського формування) та фізичної особи - підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях. Субєкт державної реєстрації, який провів реєстраційну дію, протягом трьох робочих днів з дня її проведення надсилає документи, подані для проведення реєстрації, відповідному субєкту державної реєстрації, уповноваженому зберігати реєстраційні справи.
Відповідно до розділу VII Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 18.11.2016 № 3267/5, підставою для передачі реєстраційної справи між субєктами, що забезпечують зберігання реєстраційних справ у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи є:
реєстраційна дія, проведена державним реєстратором, що пов'язана зі зміною місцезнаходження юридичної особи, якщо нове місцезнаходження розташоване на території іншої адміністративно-територіальної одиниці.
Як встановлено в судовому засіданні, відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради зазначені реєстраційні справи ТОВ «Європейська Факторингова Компанія», TOB «УКР ФУД ТРЕЙД», ТОВ «ІНГУЛ ГРЕЙН», ТОВ «ЕТІКОНЦЕПТ», ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕВЕРЕСТ», ТОВ «ІНТЕРТОРГМАШ», ТОВ «ЛОМТЕРА», ТОВ «ПОЛИМЕТА», TOB «ТАРКМЕТ», ТОВ «УКР МЕТ - ПІВНІЧ», ТОВ «ФАЛЬКОН - УКРАЇНА», TOB «ВАНСТАР» були прийняті на облік відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор:
1)приймає документи;
2)перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів;
3)перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації;
4)проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;
5)веде Єдиний державний реєстр;
6)веде реєстраційні справи;
6і) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;
7)здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Тобто, державний реєстратор приймає рішення щодо проведення реєстраційної дії самостійно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Відтак, Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради зазначені реєстраційні справи були лише прийняті на облік, після вчинення реєстраційних дій іншими реєстраторами.
Як вбачається зі змісту ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.
Відтак, суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.
З аналізу наведених статей слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача з власної ініціативи.
Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем.
Поміж тим, стосовно предявлення позовних вимог до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, позивач міг також скористатися ст.ст. 255,257 ЦПК України, або отримавши відзив останнього, послатися на ст. 53 ЦПК України, звернувшись до суду з відповідним клопотанням.
З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користуванні та розпорядження своїм майном задоволенню не підлягають, оскільки останнє не є належним відповідачем по справі.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви до суду позивач сплатив судові витрати, а саме судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с. 1), а тому, оскільки позов задоволено, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по справі у дольовому порядку, тобто по 58,74 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, суд -
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, права власності на належну йому на праві власності будівлю гуртожитку за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Румянцева, 24, скасувавши реєстраційні записи, вчинені в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, Донецька область м. Краматорськ вул. Донецька,27) до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради (місце знаходження: вул.Б.Хмельницького, 8, м.Краматорськ, Донецька область) про усунення перешкод у здійсненні права користуванні та розпорядження своїм майном, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подане протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення суду або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_3