Ухвала

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-447/1999

провадження № 61-44140 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на дії місцевого та апеляційного суду,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на дії місцевого та апеляційного суду.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд - найвищий суд у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження визначено статтею 390 ЦПК України, за змістом якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вимоги щодо форми і змісту касаційної встановлені статтею 392 ЦПК України, зокрема, частиною другою цієї статті передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення (ухвала), що оскаржується; 5) в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; 6) клопотання особи, яка подає скаргу; 7) перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; 8) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням його реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності (пункт 2 частини другої статті 392 ЦПК України), зазначити дати ухвалення оскаржуваних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 392 ЦПК України), у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України), дату отримання копії судового рішення апеляційної інстанції, що оскаржується (пункт 8 частини другої статті 392 ЦПК України). А також надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У зв'язку з тим, що заявником не зазначено дати ухвалення оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд позбавлений можливості перевірити дотримання ним вимог статті 390 ЦПК щодо строку подання касаційної скарги.

Таким чином подаючи касаційну скаргу у новій редакції заявнику необхідно звернутися до Верховного Суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження у разі його пропуску, з урахуванням вимог статті 390 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на дії місцевого та апеляційного судів залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 жовтня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик