Ухвала

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 761/37267/16-ц

провадження № 61-41792ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від

10 травня 2018 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року (про повернення заяви щодо роз'яснення судового рішення) в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Національного антикорупційного бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування прокуратури або суду,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня

2018 року визнано неподаною та повернуто заявникові заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Національного антикорупційного бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування прокуратури або суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, а саме для надання суду клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від

10 травня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та поновлено заявникові строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від

10 травня 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків, а саме ? надання апеляційної скарги, викладеної державною мовою.

ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду міста Києва із заявою щодо роз'яснення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26 липня

2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 щодо роз'яснення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року повернуто заявникові.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

26 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року (про повернення заяви щодо роз'яснення судового рішення) та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року (про повернення заяви щодо роз'яснення судового рішення) слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскарження ухвал суду апеляційної інстанції про повернення заяви щодо роз'яснення судового рішення, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року (про повернення заяви щодо роз'яснення судового рішення) слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року (про повернення заяви щодо роз'яснення судового рішення) в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Національного антикорупційного бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування прокуратури або суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило