РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання - Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Волноваха цивільну праву 221/5538/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

10.08.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,2600 га на території Володимирівської селищної ради (за межами населеного пункту) Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2. Після смерті матері відкрита спадкова справа №62310976. Крім позивача, спадкоємцями за законом є її брат та сестра - відповідачі у справі. Однак, 20.06.2018 року за №2228/162-18 від державного кадастрового реєстратора позивач отримала повідомлення про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки у державному акті міститься помилка. Тому просила визнати за нею право власності на спадщину за законом - земельну ділянку площею 6,2600 га на території Володимирівської селищної ради (за межами населеного пункту) Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

У підготовче судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягала.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовної заяви та просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовної заяви та просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в підготовчому судовому засіданні з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах цивільної справи (а.с.7-9).

ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 належала земельна ділянка загальною площею 6,2600 га на території Володимирівської селищної ради (за межами населеного пункту) Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (а.с.13).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області 08.12.2017 року, встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрита спадкова справа №62310976, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11).

Відповідно до довідки селищного голови Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області від 20.04.2018 року №1063 ОСОБА_4 на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1, до складу її сім'ї входив син - ОСОБА_3 (а.с.12).

З повідомлення державного кадастрового реєстратора у Волноваському районі від 20.06.2018 року №2228/162-18 вбачається, що у прийнятті заяви у ОСОБА_1 про внесення відомостей до державного земельного кадастру про земельну ділянку відмовлено, оскільки у правовстановлюючих документах міститься помилка (а.с.18).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є донька ОСОБА_1, яка не може прийняти спадщину через помилку у документах на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема визнання права.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові «Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.15, 16, 182, 328, 1218, 1261,1266 ЦК України, ст.ст.78, 125-126, 152 ЗК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 6,2600 га, розташовану на території Володимирівської селищної ради (за межами населеного пункту) Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов