Ухвала

10 липня 2018 року

м. Київ

справа № 127/2-706/05

провадження № 61-35573 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд рішень за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 127/2-706/05,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, подана 03 травня 2018 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, заявником у порушення зазначених правил 03 травня 2018 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного Суду України.

Крім того, у порушення вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК Українизаявник у вступній та прохальній частині касаційної скарги просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2018 року, однак до касаційної скарги додає постанову Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2018 року, якою залишено без змін ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2018 року.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити які судові рішення ним оскаржуютьсята відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь