Провадження №: 2/755/7266/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"27" грудня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування, -

у с т а н о в и л а:

20.12.2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в якій позивач просить суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 заборонити вчинення будь-яких дій будь-якими особами, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав щодо квартири АДРЕСА_1; заборонити вчинення будь-яким суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, усіх реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що оскільки ОСОБА_2 на даний час значиться власником квартири АДРЕСА_1, право власності на яку є предметом позову, він може будь-яким чином одноосібно розпорядитися належною йому квартирою (продати, подарувати тощо). Ризик відчуження є високим з огляду на наявність об'єктивних підстав, які обумовлюють недійсність договорів, у зв'язку з якими ОСОБА_2 отримав право власності на вказану квартиру. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Позивач вважає, що таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову, може утруднити або взагалі унеможливити реалізацію прав, за захистом яких він звертається до суду, та виконання рішення суду, в разі задоволення його позовних вимог. З огляду на вищезазначене позивач вважає, що незастосування заходів забезпечення позову, може істотно утруднити або взагалі унеможливити ефективне поновлення порушених прав, за захистом яких він звертається до суду та виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та додатків до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про визнання недійсними договорів дарування квартири АДРЕСА_1.

Належність спірної квартири відповідачу ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Оскільки саме договори дарування квартири АДРЕСА_1 є предметом позову, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

При цьому, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у забезпеченні позову шляхом заборони вчиняти будь-яким особам, будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна, оскільки саме по собі накладення арешту на квартиру повною мірою забезпечить неможливість її відчуження, перереєстрацію, обтяження тощо.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування - задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 27.11.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. за №1346 квартиру АДРЕСА_1

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -