Справа № 541/1275/18
Провадження № 2/541/773/2018
У Х В А Л А

23 липня 2018 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання сторони не з'явились, повідомлені належним чином. В позовній заяви міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Віповідачем подано заяву про розгляд справи у її відсутність, у звязку з виїздом за межі міста Миргорода.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідач ОСОБА_1, подала до суду відзив на позову заяву, в якому заперечувала позовні вимоги, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що вона дійсно 25.09.2007 уклала кредитний договір з позивачем, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Про збільшення кредитного ліміту до 4 000 грн. та збільшення відсоткової ставки до 43,20 % банком їй не повідомлялося. Вважає вказані дії позивача недобросовісними, спрямованим на стягнення з неї надмірної суми. Також просила відмовити у задоволенні позову з підстав спливу строку позовної давності, оскільки строк дії договору закінчився у вересні 2011 року, на підтвердження чого надала оригінал банківської картки № 373578.

Представником позивача направлено відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач заперечує проти позиції відповідача, оскільки, збільшення відсоткової ставки проводилося з дотриманням "Умов та правил надання банківських послуг", які є невідємною складовою кредитного договору, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо збільшення кредитного ліміту зазначив, що встановлення певної суми ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження, відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту, а належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Крім того, у відповіді вказано, що картка відповідача була перевипущена, строк дії перевипущеної картки до останнього дня лютого 2016 року, на підтвердження чого надано довідку банку, тому позов було подано в межах строку позовної давності.

Згідно з частиною 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що 25.09.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в розмірі 4 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Розмір позовних вимог визначено в сумі 109 850 гривень 37 копійок, які складаються з наступного:

3 932,56 грн. - заборгованність за кредитом;

96 189,38 грн., - заборгованність по процентам за користування кредитом;

4 021,27 грн., - заборгованність за пенею та комісією;

500 грн., - штраф (фіксована частина);

5 207,16 грн., - штраф (процентна складова).

З наявних у матеріалах справи документах: копії заяви-анкети клієнта, витягу із «Умов та правил надання банківських послуг», довідки про умови кредитування, правил користування платіжною карткою і розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.09.2007 станом на 23.05.29018, є не зрозумілим порядок проведення розрахунку заборгованості по відсоткам, пені та комісії (зокрема, сума комісії та пені в розрахунку зазначені в загальній колонці, разом з цим, комісія та пеня є різними поняттями, рівно як й підстави для їх обрахування.). Окрім цього, з вищенаведених документів неможливо встановити початок строку користування Клієнтом кредитними коштами та період порушення Клієнтом зобов'язань перед АТ КБ «ПриватБанк», якщо таке має місце (документи та інформацію про рух коштів по кредитній картці, за якою обліковується заборгованість, розрахунок штрафів та пені, якщо такі мають місце, період і підстава їх нарахування згідно з вимогами чинного законодавства України), а також в наявному розрахунку заборгованості не вказані щомісячні платежі належні до сплати позивачем, із зазначенням складових сум, що входять до них.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази видачі перевипущеної картки відповідачу із зазначенням виду та номеру виданої картки, відомостей щодо строку дії картки.

Відповідно до змісту довідки банку від 23.07.2018 № 30.1.0.0/2-20180717/4119, яка долучена до відповіді на відзив, клієнт ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № б/н від 25.09.2007 отримав картки №400747, №400747, зі строком дії перевипущеної картки - до останнього дня 02.2016 року. Одночасно суд звертає увагу позивача на ідентичність номерів первинної картки (строк дії якої до 09.2011 ) та перевипущеної картки (строк дії якої до 02.2016 року), що також потребує уточнення.

Враховуючи неспіврозмірне перевищення суми нарахованих відсотків над сумою заборгованості за кредитом, суд має сумніви щодо добросовісного здійснення позивачем його процесуальних прав щодо доказів та вважає за необхідне витребувати додаткові документи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Також суд повідомляє про те, що відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним відкласти розгляд справи.

Керуючись статтями 80, 81, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Витребувати з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»:

?помісячний розрахунок заборгованості за користування кредитом відповідачем за кредитним договором № б/н від 25.09.2007, із винесенням в окремі колонки нараховані відсотки та застосовані % ставки, суми пені, комісії та штрафи у відповідні місяці, згідно з підписаною відповідачем заявою і з урахуванням грошових коштів сплачених ним та зарахованих Банком в рахунок погашення заборгованості за час дії кредитної картки;

?належним чином завірену копію виписки про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за договором № б/н від 25.09.2007;

?інформацію про всі банківські картки, отримані ОСОБА_1 за договором № б/н від 25.09.2007;

?докази отримання ОСОБА_1 перевипущеної картки за договором № б/н від 25.09.2007 із зазначенням виду, номеру, дати видачі та строку дії картки.

Вказані документи надати в строк до 10.09.2018.

Розгляд справи відкласти до 11 години 00 хвилин 11 вересня 2018 року.

Роз'яснити, що докази, які витребовує суд, слід направити безпосередньо до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області (місцезнаходження: вул. Гоголя, 133, м. Миргород, Полтавська область, 37600), у строк до 10.09.2018. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з момент її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_2