Справа № 297/1623/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Берегівського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Берегівського району про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, а саме на одноквартирний (садибний) житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Бадалово, вул. Зорі, 17, Берегівського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 липня 1990 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок за адресою с. Бадалово, вул. Зорі, 17, Берегівського району Закарпатської області. На випадок смерті ОСОБА_4 заповіту не залишила. Звернувшись до державного нотаріуса з метою оформлення права на спадщину як єдиний спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_1 в такому нотаріусом було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів за спадкодавцем ОСОБА_4 У звязку з наведеним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою за адресою с. Бадалово, вул. Зорі, 17, Берегівського району Закарпатської області.

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 31.07.2018 року відкрито провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявилися, однак від представника надійшла заява про те, що він просить справу розглянути без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити (а. с. 18).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Берегівського району в підготовче судове засідання також не зявився. Через канцелярію суду надійшла заява сільського голови, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника. Зазначив, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог (а. с. 17).

Так, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 на підготовчому судовому засіданні у звязку з визнанням відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 померла 06 липня 1990 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Так, позивач ОСОБА_1 належить до першої черги спадкоємців як дочка померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією рішення Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/1155/18 від 13.06.2018 року про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 763 від 07.05.2018 року, житловий будинок за вищевказаною адресою, згідно з погосподарською книгою, рахується за ОСОБА_4, яка померла 06 липня 1990 року, і на день смерті останньої в будинку були зареєстровані її дочка ОСОБА_1 та зять ОСОБА_5 (а. с. 6).

Отже, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Однак, згідно копії листа державного нотаріуса Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 26.04.2018 року позивачу повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки встановлено, що відсутній документ, який би підтверджував право власності спадкодавця ОСОБА_4 на житловий будинок, який розташований в с. Бадалово, вул. Зорі, 17, Берегівського району Закарпатської області (а. с. 6).

Відповідно до копії довідки КП «Берегівське БТІ Берегівської РР» № 144 від 06.03.2018 року, житловий будинок за вищевказаної адресою дійсно не зареєстрований (а. с. 10).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст .ст. 328, 392 ЦК України, ст. ст. 49 ,200, 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Бадалово, вул. Зорі, 17, Берегівського району Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 85,4 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., що знаходиться за адресою с. Бадалово, вул. Зорі, 17, Берегівського району Закарпатської області в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_7.