справа № 644/6586/18
провадження №4-с/489/50/18
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця Ісаєнка А.В.,

представника стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 (далі державний виконавець) та скасування розрахунків заборгованості по аліментам,

встановив:

Скаржник звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова із вказаною скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 31.05.2018 № 14.1-34/35536 по виконавчому листу Ленінського районного суду міста Миколаєва № 2/489/2282/13 від 25.03.2014 у сумі 8813,75 грн.; скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 31.05.2018 № 14.1-34/35499 по виконавчому листу Ленінського районного суду міста Миколаєва № 2/489/63/14 від 04.02.2014 у сумі 20097,02 грн.; скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 27.06.2018 № 14.1-34/43229 у сумі 197966,36 грн.

Заявлені вимоги мотивував тим, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі ВДВС) знаходяться на примусовому виконанні: виконавчий лист №2/489/2282/13 від 25.03.2014 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та виконавчий лист №2/489/63 від 04.02.2014 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини скаржника ОСОБА_6, видані Ленінським районним судом міста Миколаєва.

У період з 25.01.2018 по 03.06.2018, на виконання виконавчого листа №2/489/2282/13 від 25.03.2014, скаржником було сплачено аліменти на утримання дитини в розмірі 54800,25 грн., з яких 36768,00 грн. заборгованість по сплаті аліментів у ВП №46082234 та 18032,25 грн. поточна сплата аліментів за кожен місяць 2018 року, починаючи з 04.01.2018 по 03.06.2018 включно.

З розрахунку заборгованості по аліментам від 14.05.2018 за №14.1-34/30282 вбачається, що станом на 14.05.2018 року заборгованість по аліментам відсутня та існує переплата у розмірі 282,42 грн.

Проте, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 31.05.2018 №14.1-34/35536, складеного державним виконавцем, станом на 31.05.2018 по ВП №46082234 існує заборгованість в сумі 8 813,75 грн.

За розрахунком заборгованості по аліментам від 27.06.2018 №14.1-34/43229, заборгованість по сплаті аліментів за ОСОБА_3 станом на 01.06.2018 становить 197966,36 грн., розрахунок державним виконавцем проведено за період з 01.02.2014 по 01.07.2018, тобто після фактичного погашення заборгованості за минулий час.

На виконання виконавчого листа № 2/489/63 від 04.02.2014 у ВП №42119872, у період з 11.05.2018 по 22.05.2018, на утримання колишньої дружини ОСОБА_6, скаржником були сплачені аліменти у сумі 34 287,00 грн.

У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментам від 31.05.2018 №14.1-34/35499, складеного державним виконавцем, станом на 31.05.2018 по ВП №42119872 існує заборгованість в сумі 20097,02 грн.

При здійсненні перерахунків заборгованості державним виконавцем не було враховано, що платник аліментів ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню дитину ОСОБА_3 Сіану, ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, перенесла операцію на хребті з видалення грижі. Подружжя проживає у м. Києві в орендованій квартирі, оплата якої на місяць складає приблизно 15500,00 грн. Крім того, У зайцева О.А. є кредит у ПАТ «Креді ОСОБА_7» в розмірі 120290,00 грн. строком на 24 місяці.

За такого, ОСОБА_3 вважає, що розрахунки заборгованості по аліментам у ВП №42119872 та ВП №46082234, складені державним виконавцем 31.05.2018 та 27.06.2018 є необґрунтованими та протиправними, оскільки у період з 25.01.2018 до 03.06.2018 ним заборгованість погашена в повному обсязі, а також державним виконавцем не враховано всіх обставин щодо сімейного та матеріального стану боржника.

Представник стягувача надав відзив на скаргу в якому вказав, що державним виконавцем в межах ВП №42119872 та ВП№46082234 проводилися заходи з примусового виконання судових рішень у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802. Боржником не наведено жодної норми, якою регулюється проведення завершальної стадії судового провадження і примусове виконання судових рішень, яку державним виконавцем не дотримано чи було порушено, а отже, вказівка на протиправність дій є недоведеним та надуманим твердженням. Доводи боржника щодо того, що державний виконавець при проведенні перерахунку заборгованості не врахував його сімейного та матеріального стану, не свідчать про протиправність дій державного виконавця, оскільки такого обовязку при виконанні судових рішень чинним законодавством не передбачено. Натомість, розгляд даного питання належить до компетенції суду при здійсненні судового розгляду позову про зменшення розміру аліментів. Станом на дату подання відзиву боржник має заборгованість за ВП №42119872 у розмірі 168795,24 грн. та за ВП №46082234 в розмірі 461640,22 грн., що підтверджується доданими до відзиву розрахунками. Боржником не доведено протиправності дій державного виконавця, оскільки вчинення дій з розрахунку заборгованості та здійснення інших примусових дій з виконання судових рішень є обовязком державного виконавця, спрямованим на реалізацію завершальної стадії судового провадження, який здійснюється в межах чинного законодавства.

Також надійшов відзив на скаргу від державного виконавця в якому вказано, що всі дії примусового характеру в межах ВП №42119872 та ВП №46082234 здійснювались виключно з дотриманням положень Закону України «Про виконавче провадження». Будь-яких підстав для невиконання судових рішень в межах вказаних виконавчих проваджень державний виконавець не мав, так як боржник у добровільному порядку аліментні зобовязання не виконував, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05.09.2018 скаргу призначено до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи.

Наступною ухвалою цього суду від 20.09.2018 справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.10.2018 скаргу прийнято до розгляду та зобовязано державного виконавця надати матеріали виконавчого провадження.

Згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.11.2018 задоволено клопотання представника стягувача та призначено судове засідання в режимі відеоконференції.

Судовий розгляд відповідно до ст.212 ЦПК України здійснювався дистанційно в порядку відеоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив задовольнити, вказавши що при проведенні перерахунків державним виконавцем не було враховані платежі до бюджету, які були сплачені ОСОБА_3 та просив задовольнити його клопотання про уточнення скарги та заяву про зупинення стягнення за виконавчим листом до вирішення справи судом, які були подані 20.12.2018 на електронну адресу суду.

Державний виконавець та представник стягувача в задоволенні скарги просили відмовити, так як боржник свого розрахунку заборгованості по аліментам державному виконавцю не надавав та просив лише перерахувати заборгованість з урахуванням наданих ним відомостей, а також вказували на відсутність підстав для задоволення клопотання і заяви представника боржника з огляду на особливості провадження з розгляду справ даної категорії, встановлені положеннями ЦПК України. Крім того, зазначили про врахування у перерахунках заборгованості по аліментам всіх обставин, в т.ч. сплачених боржником податків та зборів.

Вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

У ВДВС на виконанні перебуває ВП №46082234 з виконання виконавчого листа №2/489/2282/13, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2013 і до повноліття дитини.

17.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Із матеріалів ВП №46082234 судом встановлено, що скаржник періодично здійснював платежі щодо сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5.

12.02.2018 державний виконавець, враховуючи те, що боржник не надав довідки про доходи з місця роботи, здійснив розрахунок заборгованості ОСОБА_3 в межах ВП № 46082234 за період з 18.07.2013 по 01.02.2018, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати у м. Харкові, за яким у останнього станом на 01.02.2018 заборгованість по сплаті аліментів складала 38767,70 грн.

В межах цього виконавчого провадження, 26.02.2018 боржник ОСОБА_3 надав державному виконавцю Податкову декларацію про майновий стан і доходи, в якій вказав, що жодних доходів не має.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України на запити державного виконавця під час здійснення виконавчих дій у ВП №46082234, інформація щодо доходів ОСОБА_3 відсутня.

За платіжним дорученням № Р24А370047646А84917 від 13.02.2018 та платіжним дорученням № Р24А367184425А96489 від 08.02.2018 ОСОБА_3 сплатив на погашення заборгованості по аліментам кошти в розмірі 36768,00 грн. та 2010,05 грн., які в подальшому були перераховані стягувачу ОСОБА_6 У подальшому, в квітні - червні 2018 року боржником здійснювалась сплата аліментів у різних сумах, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах ВП №46082234.

14.05.2018 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментам та встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів у боржника відсутня.

Разом з тим, згідно відповіді на запит державного виконавця ТОВ «Крайтек Україна» повідомило, що Товариство перебувало у цивільно-правових відносинах з ФОП ОСОБА_3 в період з 15.02.2013 по 31.01.2014 на підставі Договору про надання послуг №150213 від 15.02.2013 та оплата за надані послуги ОСОБА_3 здійснювалась у безготівковій формі.

Так, за оборотно-сальдовою відомістю ТОВ «Крайтек Україна» за період з лютого 2013 року по січень 2014 року, Товариством були оплачені послуги ОСОБА_3 на суму 140333,00 грн.

Із відповіді на запит державного виконавця, наданої ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» від 17.05.2018 вбачається, що ОСОБА_3 працює у Товаристві за трудовим договором з 02.06.2017 по теперішній час та обіймає посаду інженер-програміст. За період перебування в трудових відносинах ОСОБА_3 отримав заробітну плату, додаткові, заохочувальні та компенсаційні виплати на загальну суму 934475,99 грн., що підтверджується довідкою про середню заробітну плату від 17.05.2018 №165.

Також, у 2015-2017 роках ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» перебувало із ФОП ОСОБА_3 у цивільно-правових відносинах, за яким останній надавав товариству послуги з розробки програмного забезпечення. За період з квітня 2015 року по травень 2017 року виконавцем ФОП ОСОБА_3 були надані послуги на загальну суму 1488531,31 грн., що підтверджується актами прийому-передачі послуг 2015-2017 роки.

З огляду на викладене, 31.05.2018 державним виконавцем, приймаючи до уваги відомості про здійснення боржником підприємницької діяльності з липня по грудень 2013 року, був здійснений перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_3 за №14.1-34/35536, за період з липня 2013 по травень 2018 року, яка склала 20097,02 грн.

27.06.2018 державним виконавцем був здійснений перерахунок заборгованості №14.1-34/43229, з урахуванням відомостей про отримані ОСОБА_3 доходи від підприємницької діяльності у ТОВ «Крайтек Україна» з лютого 2013 року по січень 2014 року, а також у ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» з червня 2017 року по червень 2018 року. За результатами перерахунку встановлено, що станом на 01.06.2018 заборгованість ОСОБА_3 по аліментам складає 197966,36 грн.

Крім ВП № №46082234, у ВДВС на виконанні перебуває ВП №42119872 з виконання виконавчого листа №2/489/63, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 04.02.2014, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.09.2013 і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

18.02.2014 державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

13.02.2018 ОСОБА_6 звернулась до державного виконавця із заявою про обчислення розміру заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів, на підставі якої державний виконавець в межах ВП№.02.2018 здійснив відповідний розрахунок за період з вересня 2013 року по червень 2016 року. Так, станом на 05.06.2016 розмір заборгованості скаржника становив 37286,53 грн.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України на запити державного виконавця під час здійснення виконавчих дій у ВП №42119872, інформація щодо доходів ОСОБА_3 відсутня.

За платіжними дорученнями, що містяться у матеріалах ВП №42119872, ОСОБА_3 у квітні та травні 2018 року здійснював платежі на погашення заборгованості по сплаті аліментів на загальну суму 36287,00 грн., яка перерахована стягувачу ОСОБА_6

31.05.2018 державним виконавцем був здійснений перерахунок заборгованості №14.1-34/35499, з урахуванням відомостей про отримані ОСОБА_3 доходи від підприємницької діяльності у ТОВ «Крайтек Україна» з лютого 2013 року по січень 2014 року, за результатами якого розмір заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 станом на 05.06.2016 склав 8813,75 грн.

Скаржник вважає розрахунки заборгованості по аліментам, складені державним виконавцем 31.05.2018 та 27.06.2018 неправомірними з огляду на обставини, викладені ним у скарзі.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Частинами 1, 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У відповідності до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 3, 4 статі 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов'язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України ).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ураховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом, через що в задоволенні скарги в частині скасування розрахунків заборгованості по аліментам необхідно відмовити.

Щодо неправомірності дій державного виконавця при вчиненні спірних розрахунків заборгованості, суд виходить з наступного.

Із матеріалів поданої скарги та виконавчих проваджень ВП №42119872, ВП №46082234 судом встановлено, що скаржник не звертався до державного виконавця із розрахунком заборгованості по аліментам на утримання доньки та колишньої дружини, який би спростував розрахунок, здійснений державним виконавцем.

Навпаки, боржник намагався уникнути сплати аліментів у повному розмірі, повідомивши державному виконавцю недостовірні данні щодо своїх доходів, а після встановлення державним виконавцем дійсних його доходів, 04.09.2018 звернувся із скаргою до суду на дії державного виконавця. Після чого, його представник ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою від 21.09.2018 № 60/18 про врахування довідки Східної ОДПІ м.Харкова від 10.09.2018 № 1451/ФОП/20-38-13-11 про сплату ОСОБА_3 протягом 2013 2018 років податків та інших обовязкових платежів, при перерахунку заборгованості по аліментам, без надання відповідного свого розрахунку. При цьому, боржник та його представник жодних зауважень до оспорюваних розрахунків до державного виконавця не подавав.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, суд не вбачає порушення державним виконавцем при проведенні перерахунку заборгованості по аліментам вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прав боржника у вказаних виконавчих провадженнях.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини справи, характер правовідносин, що склались між учасниками справи та викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі.

Щодо клопотання представника боржника про прийняття до розгляду уточнення до скарги, в яких він просить визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам № 14.1-34/67333 від 28.11.2018 по виконавчому листу № 2/489/63 від 04.02.2014 на суму 168795,24 грн., та заяви про зупинення стягнення за виконавчими документами, які надійшли від представника боржника на електронну адресу суду в день судового засідання (20.12.2018), суд розцінює їх як зловживання представником процесуальними правами.

При цьому, в суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника боржника про прийняття уточнень до скарги до розгляду з огляду на особливості провадження, передбачені розділом VIII ЦПК України, відповідно до якого встановлено право на оскарження стороною виконавчого провадження до суду конкретної дії, бездіяльності, рішення державного виконавця, без можливості уточнення предмету скарги, обмежених строку такого оскарження та строку розгляду скарги судом.

Також відсутні підстави для зупинення стягнення за виконавчими документами, оскільки таке зупинення не передбачено розділом VIII ЦПК України, а є наслідком порушення права стягувача на обовязкове виконання рішення суду, що гарантовано статтею 121-1 Конституції України.

Керуючись статтями 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 та скасування розрахунків заборгованості по аліментам відмовити.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про прийняття до розгляду уточнення до скарги та заяви про зупинення стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 26.12.2018.

Суддя І.В.Коваленко