Дата документу 05.07.2018
Справа № 320/3355/18
Провадження № 4-с/320/19/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«05» липня 2018 року елітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1,

з секретарем с/з : - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого, на підставі ордеру на надання правової допомоги, діє адвокат ОСОБА_4, на дії державного виконавця, субєкт оскарження головний державний виконавець Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 по складанню 12.03.2018 року, розрахунку заборгованості по аліментам при примусовому виконанні виконавчого листа № 320/646/17-ц виданого 03.04.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області в частині нарахування аліментів за лютий 2018 року в розмірі 16480 грн.

Скарга обґрунтовується тим, що 12.03.2018 року головним державним виконавцем Якимівського районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 складено розрахунок заборгованості по аліментам при примусовому виконанні виконавчого листа № 320/646/17-ц виданого 03.04.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів). Відповідно до казаного розрахунку в лютому 2018 року йому нараховано аліментів в розмірі 1116 грн. та 16 480 грн. Зазначений розрахунок ним отримано 10.04.2018 року, його намагання через державного виконавця зясувати підстави нарахування зазначеної суми виявились марними. Після цього він звернувся до адвоката для зясування підстав нарахування аліментів в лютому 2018 року в частині 16 480 грн. На адвокатський запит ним 29.04.2018 року отримано відповідь з якої вбачається, що підставою для нарахування таких аліментів є отримання ним доходу від продажу автомобілю, який був спільною сумісною власністю боржника та стягувача. При цьому державний виконавець послався на договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09.06.2017 року. Згідно зазначеного договору він продав належний йому та стягувану на праві спільної сумісної власності автомобіль за 99881 грн. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 28 листопада 2017 року розділено спільне майно подружжя та з нього стягнуто половина вартості автомобілю згідно договору купівлі-продажу від 09.06.2017 року тобто 49940 грн. В цей час на примусовому виконанні знаходиться також виконавчий лист по примусовому стягненню з нього суми 49 940 грн., решту суми 49 940 грн. державний виконавець врахував, як отриманий ним дохід з якого нарахував аліменти 1/3 частку, що становить 16 480 грн. Вважає, що дії державного виконавця по нарахуванню аліментів з вартості ? частини автомобілю, який був спільним майном подружжя і поділ якого здійснив суд рішенням від 28.11.2017 року неправомірним, оскільки нарахування аліментів не проводиться із сум, отриманих в наслідок поділу майна подружжя. Крім того, оскільки розяснення щодо нарахованої суми 16 480 грн. отримано його адвокатом лише 29.04.2018 року, вважає, що ним пропущено строк на оскарження дій державного виконавця з поважних причини, а тому просить суд поновити строк звернення зі скаргою до суду.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, проти задоволення даної скарги заперечує.

Головний державний виконавець Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд скарги за її відсутністю, заперечує проти задоволення скарги та просить суд прийняти до уваги надані нею письмові заперечення. Так, згідно письмових заперечень виконавця, вона вважає, що отримані боржником від продажу автомобіля грошові кошти в сумі 49 940 грн. є отриманим ним доходом, а тому відповідно до вимог діючого законодавства з вказаної суми підлягають стягненню аліменти. Вважає здійснений розрахунок заборгованості боржника по аліментам вірним і просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи скарги, зібрані по справі докази, заперечення на скаргу, приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 31 березня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі вищезазначеного рішення 03.04.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 320/646/17-ц, який перебуває на виконанні в Якимівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року по цивільній справі № 320/1207/17-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про розподіл майна набутого у шлюбі, було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 суму в розмірі 49940,50 грн. в якості компенсації ? частини вартості автомобілю марки Skoda Fabia Combi 1.2, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Мелітопольським міськрайонним судом 26.12.2017 року було видано виконавчий лист № 320/1207/17-ц, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 суми в розмірі 49940,50 грн. в якості компенсації ? частини вартості автомобіля марки Skoda Fabia Combi 1.2, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, який 22.01.2018 року надійшов до Якимівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області.

Відповідно до вищезазначеного виконавчого листа та договору купівлі-продажу транспортного засобу, божником дійсно були отримані гроші від продажу автомобіля марки Skoda Fabia Combi 1.2, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску в розмірі 49940,50 грн.

Державний виконавець, відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Державний виконавець посилається на Розділ І ст. 14 (визначення понять) п. 14.1.54 Податкового кодексу України, відповідно до якого, дохід з джерелом їх походження з України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.

Таким чином виконавець вважає, що отримані ОСОБА_3 гроші від продажу автомобіля марки Skoda Fabia Combi 1.2, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, вважається доходом боржника і відповідно до чого ОСОБА_3 була нарахована сума аліментів в розмірі 1/3 частини від отриманого доходу (49940,50 грн.), яка склала 16 480, 36 грн.

Однак, суд не може погодитися з такими висновками державного виконавця, виходячи з наступних міркувань.

Боржник ОСОБА_3 не займається господарською діяльністю з продажу транспортних засобів і продаж ним автомобіля Skoda Fabia Combi 1.2, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, є одиничним продажем.

Фактично відбулася конвертація майна (транспортного засобу) у грошовий формат. До того ж, даний автомобіль, яким володів боржник, був набутий у період шлюбу зі стягувачем і половину грошей від продажу автомобіля він за рішенням суду зобовязаний сплатити стягувачу.

Як правило, продаж автомобіля відбувається за більш низькою ціною від його вартості на момент його купівлі, тому про отримання боржником доходу у розумінні отримання якогось прибутку чи заробітку, в даному випадку не йдеться.

Нараховуючи аліменти на дохід, отриманий боржником від продажу автомобіля, державний виконавець значно погіршує матеріальний стан боржника, що є порушенням його цивільних прав.

В той же час, суд вважає , якщо у боржника вже існує заборгованість по аліментам, які йому розраховані відповідно до вимог діючого законодавства, то державний виконавець повинен вжити відповідних заходів щодо погашення боржником заборгованості по аліментам за рахунок отриманих коштів від продажу автомобіля.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що дії головного державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 по складанню 12.03.2018 року розрахунку заборгованості по аліментам при примусовому виконанні виконавчого листа № 320/646/17-ц, виданого 03.04.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області в частині нарахування аліментів за лютий 2018 року в розмірі 16 480 гривень, є неправомірними, які порушують права заявника.

Крім того, суд вважає обставини щодо пропуску строку на оскарження дій державного виконавця, поважними, а тому вважає можливим поновити заявнику строк на оскарження дій державного виконавця.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 447,450,451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення зі скаргою до суду.

Задовольнити скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого, на підставі ордеру на надання правової допомоги, діє адвокат ОСОБА_4, на дії головного державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 по складанню 12.03.2018 року розрахунку заборгованості по аліментам при примусовому виконанні виконавчого листа № 320/646/17-ц, виданого 03.04.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області в частині нарахування аліментів за лютий 2018 року в розмірі 16 480 гривень, зобовязавши державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області протягом 15 днів з дня її проголошення

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 06 липня 2018 року.

Суддя: Ю.В. Горбачова