Єд. унік. № 243/6814/18
Провадження № 2/243/2471/2018
23 серпня 2018 року м. Слов'янськ
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Плаксіної Є.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У липні 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі - продажу належить квартира АДРЕСА_1. До моменту придбання квартири там проживав та є зареєстрованим ОСОБА_2, який з 04.05.2017 року в квартирі не проживає, його особистих речей в приміщенні не має.
Оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі вже більше чотирнадцяти місяців, добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляє, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем його прав, він, як власника майна, вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Судові повістки,що направлялися на адресу його реєстрації, повернулися за закінченням терміну зберігання.
За вказаних обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
Відповідно до договору купівлі - продажу від 04.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2033, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с.12)
Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ЖБК № 21 «Алмаз» від 19.07.2018 року, ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22.11.2013 року (а.с.11).
Відповідно до акту обстеження № 482 від 20.07.2018 року, складеного керівником комітету м-ну «Молодіжний», ОСОБА_2 з 04.05.2017 року по теперішній час не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, його речі у квартирі відсутні. (а.с.19)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі більше ніж 14 місяців, самостійно покинув зазначену квартиру, особистих речей у квартирі не має.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірною квартирою перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст., ст. 346, 383, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 50 в будинку № 26 по вул. Батюка в м. Словянську.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя
Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_4