_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8220/18
Провадження № 2-з/520/37/18
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

05.07.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків Олена Василівна розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: 65101, АДРЕСА_1) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

03.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в реалізації житлового права, а саме заборонити ОСОБА_2 користуватись трикімнатною квартирою №107 в будинку №5 по пр. Небесної сотні у м. Одеси та передавати її у користування іншим особам. При цьому заявник посилається на те, що вона 14.06.2006 року придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_2. 18.03.2011 року був укладений іпотечний договір, за яким заявник ОСОБА_1 є майновим поручителем ОСОБА_3 за кредитним договором №115/1-11 від 19.03.2011 року, укладеним з ПАТ АБ «Порто-Франко». В подальшому право вимоги за даним договором неодноразово було відступлене та за договором від 22.03.2016 року право вимоги отримала ОСОБА_2, яка 25.07.2016 року недобросовісно скориставшись положеннями п. 5.2 іпотечного договору набула права власності на предмет іпотеки, не повідомивши про це заявника ОСОБА_1 08.06.2018 року невідомі особи, маючи на руках документи на підтвердження права власності на квартиру ОСОБА_2, вселились в квартиру, порушуючи права заявника ОСОБА_1 та двох її дітей, в звязку з чим заявник змушена звернутись до суду з даною заявою.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після предявлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтована і недоведена, оскільки стороною позивача відповідно до положень постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не надано жодних доказів на підтвердження вимог та фактичних обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, зокрема, щодо вселення невідомих осіб, які порушують житлові права заявника ОСОБА_1

Заявник та її представник посилаються на те, що в провадженні суду вже є справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності. Судом з'ясовано, що вказана справа за № 520/7622/18 перебуває в провадженні судді Калініченко Л.В., яка розглянула заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову з аналогічним змістом. Ухвалою суду від 29.06.2018 року заява задоволена частково, тобто заявник надала до суду заяву з тими самими вимогами, що свідчить про зловживання процесуальними правами. В передбачений законом строк та порядок сторона має право на оскарження ухвали суду. Доводи заявника, що вона має намір пред'явити до суду ще один позов з вимогами про усунення перешкод в реалізації житлових прав, судом враховується. Однак, посилання на вимоги "усунення перешкод в реалізації житлових прав" є не чітко визначеним способом захисту прав, та за наявності правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_2, суд приймає до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, в зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення вказаних вимог.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження заявлених вимог про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Васильків О. В.