АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» липня 2018 року

м. Харків

справа № 625/158/18-ц

провадження № 22ц/790/3828/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року в складі судді Лосєва Д.К.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» звернувся до суду з позовами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконною відмови, визнання договору оренди землі поновленим та зобовязання укласти додаткову угоду, в яких просив визнати незаконною відмову ОСОБА_1 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,18 га, кадастровий номер :02:000:0223), який зареєстрований 18 січня 2008 року за № 98; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,18 га, кадастровий номер :02:000:0223) від 01 січня 2005 року № 81, зареєстрований 18 січня 2008 року за № 98 та визнати укладеною додаткову угоду; визнати незаконною відмову ОСОБА_2 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,20 га, кадастровий номер :02:000:0314), який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 72; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,20 га, кадастровий номер :02:000:0314) від 30 грудня 2005 року № 24, зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 72 та визнати укладеною додаткову угоду; визнати незаконною відмову ОСОБА_3 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,26 га, кадастровий номер :02:000:0050), який зареєстрований 05 листопада 2007 року, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель за № 24; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,26 га, кадастровий номер :02:000:0050) від 30 грудня 2005 року, який зареєстрований 05 листопада 2007 року, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель за № 24 та визнати укладеною додаткову угоду; визнати незаконною відмову ОСОБА_4 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,3765 га, кадастровий номер :02:000:0149), який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 32; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,3765 га, кадастровий номер :02:000:0149) від 30 грудня 2005 року б/н, зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 32 та визнати укладеною додаткову угоду.

У квітні 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» звернувся до суду з заявами про забезпечення позову.

Заяви мотивовані тим, що 01 січня 2005 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» укладено договір оренди земельної ділянки № 81 площею 6,18 га, кадастровий номер № :02:000:0223, який зареєстрований 18 січня 2008 року за № 9.

30 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» укладено договір оренди земельної ділянки № 24 площею 6,20 га, кадастровий номер № :02:000:0314, який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 15.

30 грудня 2005 року між ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_3, та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» укладено договір оренди земельної ділянки № 22 площею 6,26 га, кадастровий номер № :02:000:0050, який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 27.

30 грудня 2005 року між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» укладено договір оренди земельної ділянки № б/н площею 6,37 га, кадастровий номер № :02:000:0149, який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 32.

Вказав, що рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року визнано недійсним договір оренди землі, укладений 28 березня 2013 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Кисівське» на земельну ділянку площею 6,18 га, кадастровий номер № :02:000:0223.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 11 липня 2017 року визнано недійсним договір оренди землі, укладений 28 березня 2013 року між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Кисівське» на земельну ділянку площею 6,20 га, кадастровий номер № :02:000:0314.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 11 липня 2017 року визнано недійсним договір оренди землі, укладений 28 березня 2013 року між ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Кисівське» на земельну ділянку площею 6,26 га, кадастровий номер № :02:000:0050.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 11 липня 2017 року визнано недійсним договір оренди землі, укладений 28 березня 2013 року між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Кисівське» на земельну ділянку площею 6,37 га, кадастровий номер № :02:000:0149.

Зазначив, що підприємством направлено листи-повідомлення від 01 вересня 2017 року про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. Разом з тим, протягом одного місяця після закінчення строку дії договору ні одна із сторін не повідомила про розірвання договору, а орендар продовжує використовувати спірні земельні ділянки.

Вказав, що підприємством понесені затрати на незавершене виробництво, тому саме підприємство має право завершити цикл виробництва.

Зазначив, що ці обставини свідчать про можливість порушень прав підприємства, як з боку відповідачів, так і третіх осіб, що може виражатися в зборі врожаю, який належить та був посіяний Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя».

Вважав, що з метою запобігання порушенню майнових прав і охоронюваних законом інтересів необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову.

Просив вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме обробляти земельну ділянку, площею 6,18 га, кадастровий номер № :02:000:0223, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур, вчиняти дії щодо збору врожаю на земельній ділянці, площею 6,18 га, кадастровий номер № :02:000:0223; вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме обробляти земельну ділянку, площею 6,20 га, кадастровий номер № :02:000:0314, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур, вчиняти дії щодо збору врожаю на земельній ділянці площею 6,20 га, кадастровий номер № :02:000:0314; вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме обробляти земельну ділянку, площею 6,26 га, кадастровий номер № :02:000:0050, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур, вчиняти дій щодо збору врожаю на земельній ділянці, площею 6,26 га, кадастровий номер № :02:000:0050; вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти певні дії, а саме обробляти земельну ділянку, площею 6,37 га, кадастровий номер № :02:000:0149, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур, вчиняти дії щодо збору врожаю на земельній ділянці площею 6,37 га, кадастровий номер № :02:000:0149.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року заяви Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» обєднано в одне провадження.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року в задоволені заяв Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення по справі, яким заяви про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги заяви. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підприємством направлено відповідачам листи-повідомлення про поновлення договорів на новий строк, однак відповідачі не скористалися своїми правами на зміну умов договору та ними відмовлено у поновленні строку договорів, обґрунтовуючи бажанням самостійно використовувати земельні ділянки; що здійснення відповідачами дії, зокрема, щодо надання спірних земельних ділянок в користування іншим особам, робить ускладненим виконання рішення суду у даній справі, оскільки за результатами її розгляду буде надано оцінку праву позивача на використання спірних земельних ділянок, а у разі використання іншою особою цих же земельних ділянок буде ускладнено виконання рішення суду, яке може підтвердити право позивача використовувати спірні земельні ділянки на підставі договорів оренди землі; що пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні, оскільки, відповідачі не несли затрати на посів, внаслідок забезпечення їх права порушені не будуть; що договір мав діяти до закінчення ротації основної сівозміни, тому землекористувач має право на вироблену продукцію; що не задоволення заяви призведе до неможливості відновлення порушеного права позивача, як особи, яка понесла затрати на посів.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не зявилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що заявником не доведено, що невжиття визначених заявником заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких звернувся заявник.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обовязком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено та підтверджується виділеними матеріалами справи, що Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» звернувся до суду з позовами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконною відмови, визнання договору оренди землі поновленим та зобовязання укласти додаткову угоду, в яких просив визнати незаконною відмову ОСОБА_1 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,18 га, кадастровий номер :02:000:0223), який зареєстрований 18 січня 2008 року за № 98; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,18 га, кадастровий номер :02:000:0223) від 01 січня 2005 року № 81, зареєстрований 18 січня 2008 року за № 98 та визнати укладеною додаткову угоду; визнати незаконною відмову ОСОБА_2 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,20 га, кадастровий номер :02:000:0314), який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 72; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,20 га, кадастровий номер :02:000:0314) від 30 грудня 2005 року № 24, зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 72 та визнати укладеною додаткову угоду; визнати незаконною відмову ОСОБА_3 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,26 га, кадастровий номер :02:000:0050), який зареєстрований 05 листопада 2007 року, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель за № 24; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,26 га, кадастровий номер :02:000:0050) від 30 грудня 2005 року, який зареєстрований 05 листопада 2007 року, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель за № 24 та визнати укладеною додаткову угоду; визнати незаконною відмову ОСОБА_4 у продовженні договору оренди земельної ділянки (площею 6,3765 га, кадастровий номер :02:000:0149), який зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 32; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (площею 6,3765 га, кадастровий номер :02:000:0149) від 30 грудня 2005 року б/н, зареєстрований 05 листопада 2007 року за № 32 та визнати укладеною додаткову угоду.

Як вбачається з виділених матеріалів справи основним предметом спору та судового розгляду є право користування земельною ділянкою, що є вимогою немайнового характеру.

Проте, вид забезпечення позову, зазначений у заяві, є неспівмірним із заявленими вимогами, оскільки заборона вчиняти будь-які дії, а саме обробляти земельну ділянку, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур, вчиняти дії щодо збору врожаю на земельній ділянці та заборони продажу або іншого відчуження, передачі в оренду земельної ділянки, не є передумовою, направленою на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Крім того, слід зазначити, що вимоги, викладені в заяві, фактично є вимогами позовної заяви, які не можуть бути розглянуті без вирішення справи по суті.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції також правильно зазначив і про недоведеність заявником того, що невжиття заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат в порядку вимог статті 141 ЦПК України не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» залишити без задоволення.

Ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.Ю. Тичкова

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 05 липня 2018 року.