Справа № 500/4046/18
Провадження № 2/500/2533/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Щербак І.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №131, обґрунтовуючи тим, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують. Фактично сімя припинила своє існування. Вважає поновлення шлюбних відносин та примирення неможливими. Спору щодо поділу спільного майна немає. У подружжя є неповнолітня дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.03.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №203220, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 06.03.2014 року, актовий запис №131 (а.с.4). Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвища на шлюбне «Міндова».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №388709, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 28.03.2014 року, актовий запис №387 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ЖД №009702, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 10.07.2015 року, актовий запис №31, ОСОБА_4 змінила прізвище на «Остапчук» (а.с.8).

Сторони сімейні стосунки не підтримують, разом не проживають. Спору щодо спільного майна немає. Спору щодо місця проживання дитини немає, дитина залишається проживати з матірю, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 83, 95, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 06 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №131 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Остапчук».

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт громадянина України серії КМ №071966, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 11 грудня 2002 року, на користь ОСОБА_1, паспорт громадянина України серії КМ №975738, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 06 жовтня 2015 року, судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5