Справа № 222/2093/18
Провадження № 2/222/581/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 108, розташованим по вул. Ярослава Мудрого в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області, оскільки він з 2011 року зареєстрований в належному їй будинку, але фактично ніколи до будинку не вселявся, речі не перевозив, з моменту реєстрації та по теперішній час за вказаною адресою не проживає, витрат по утриманню зазначеного будинку не несе, а його реєстрація в будинку чинить їй перешкоди у користуванні майном, а також змушує нести додаткові затрати зі сплати комунальних послуг та перешкоджає отриманню житлових соціальних пільг, проте зазначена заява не може бути прийнята до розгляду Володарського районного суду та на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог ст. 177 цього Кодексу.

Так, згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви позивачка звертається до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тобто даний спір носить немайновий характер.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору при подачі фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду т.б. 704,80 грн.

Таким чином при подачі позову позивачкою повинно бути сплачено суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Позивачкою до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору лише в розмірі 352,40 грн., доказів про сплату позивачкою суми судового збору в розмірі 352,40 грн. до позовної заяви не надано.

Крім цього, в позовній заяві позивачка, з урахуванням її майнового стану, просить на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зменшити їй розмір сплати судового збору, оскільки вона є пенсіонеркою та отримує мінімальний розмір пенсії.

Згідно правового змісту ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Також, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, позивачкою не надано належних доказів того, що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі та її матеріальне становище не дозволяє їй сплатити судові витрати при зверненні до суду із зазначеним позовом, оскільки вона інвалідом не являється, є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 1593,96 грн., що нею самою зазначається у заяві, а тому її клопотання про зменшення розміру сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім цього, відповідно положень ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Частинами 4 та 5 цієї статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи, підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачка в свою чергу додає до позовної заяви, згідно додатку, не оригінали письмових доказів, а їх ксерокопії, які не засвідченні належним чином, а саме не зазначено дати засвідчення копій, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 95 ЦПК України.

Крім цього, відповідно ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачкою, на виконання вимог зазначеної норми закону до позовної заяви додано її копію та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача, проте дані копії також не мають дати їх засвідчення, що також є порушенням ч.1 ст.177 ЦПК України.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху для доплати суми судового збору в розмірі 352,40 грн., а також надання до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї у тому числі з наданням всіх їх належним чином засвідчених копій для відповідача, з наданням десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її клопотання про зменшення розміру сплати судових витрат у виді судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви надіславши на її адресу копію цієї ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог даної ухвали в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.О. Подліпенець