Провадження 2/127/395/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі: Гончаруку І.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Антонюка В.В. у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа. Від відповідача ОСОБА_1 втретє надійшла заява про відвід судді Антонюка В.В. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заява мотивована тим, що у відповідача ОСОБА_1 виникають сумніви в обєктивності та неупередженості судді Антонюка В.В., оскільки суддя Антонюк В.В. розглядав інші справи. Відповідач ОСОБА_1 вважає, що головуючий суддя Антонюк В.В. порушив його конституційні права винісши ухвалу по справі №127/27848/13- ц, що призвело до тяжких наслідків для його сімї та його здоровя. Заяву про відвід просив розглядати без його участі. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву про відвід, обставини, викладені у ній, та матеріали справи у їх сукупності прийшов до наступного. Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді. Проте, при розгляді справи №127/23007/16-ц жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставин, судом не встановлено.

Обґрунтовуючи заяву про відвід відповідач посилається на те, що суддя Антонюк В.В. розглядав іншу справу за участю відповідача ОСОБА_1 та виніс незаконне рішення, що на думку відповідача ставить під сумнів обєктивність та неупередженість судді.

Однак, такі посилання відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки з аналізу норм Цивільного процесуального кодексу України слідує висновок, що розгляд суддею іншої справи за участю сторони, яка приймає участь у даній справі, в жодному разі не може слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи. В той же час, суд звертає увагу, що відповідач заявляє відвід головуючому втретє, мотивуючи його відсутністю довіри до головуючого судді. Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви. Ст. 2 ЦПК України, як завдання цивільного судочинства визначено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам "права на справедливий судовий розгляд", які закріплені у ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997р. Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України, в п.5 ч.1 якої зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді. Суд, вирішуючи заяву про відвід судді, зважає на таке: «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «ОСОБА_2 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland). З аналізу заяви відповідача про відвід вбачається, що відповідач не стільки вказує на упередженість чи необєктивність судді під час розгляду вказаної цивільної справи, скільки на невпевненість у постановленні рішення на його користь, що і зумовило внесення на розгляд суду втретє заяви про відвід головуючого по справі. Заява відповідача про відвід головуючого судді розглядається як тиск на суддю, який приймає передбачені законом міри для швидкого, повного, всебічного та обєктивного розгляду справи. Однак, незважаючи на те, що факти наведені в заяві є необґрунтованими та не відповідають дійсності (не свідчать про будь-яку побічну чи пряму зацікавленість головуючого по справі у результатах її розгляду), проте, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для відповідача, щодо обєктивності та неупередженості складу суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, оскільки ці обставини можуть викликати сумніви в обєктивності та неупередженості судді та прийнятих рішеннях. Суд, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в їх рішеннях (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ), з приводу недовіри суду, вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід, з підстав викладених у зазначених рішеннях, тому заяву про відвід судді слід задоволити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,40,41,258- 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задоволити заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Антонюка В.В. від участі у розгляді справи 127/23007/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: