Справа № 495/8486/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 серпня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільне козацтво» до ОСОБА_1 та Селянського (фермерського) господарства «Алтай» за участю третьої особи Державного реєстратора Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

СВК «Вільне Козацтво» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, СФГ «Алтай», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - державний реєстратор Маразліївської сільської ради ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В зазначеному позові СВК «Вільне Козацтво» посилається на те, що між ним та ОСОБА_1І, 30.09.2008 року був укладений Договір оренди земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_1 належну йому на праві власності земельну ділянку № 18 в масиві № 24+25 Старокозацької сільської ради надав в оренду СВК «Вільне Козацтво», вказуючи що договір оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року був зареєстрований Білгород-Дністровським районним відділом Одеської регіональної філії «Центру державного земельного кадастру» 09.11.2010р. за № 43.

З Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69594447 від 03.10.2016 р СВК «Вільне козацтво» стало відомо, що 15.04.2016 року між ОСОБА_1 та СФГ «Алтай» був укладений договір оренди земельної ділянки № 12/Ст, згідно з яким ОСОБА_1 передав в оренду СФГ «Алтай» належну йому на праві власності земельну ділянку № 18 в масиві № 24+25, кадастровий № :01:001:0224, розташовану на території Старокозацької сільської ради, інше речове право зареєстровано державним реєстратором Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень за № 30654430 від 27.07.2016р., у звязку із чим просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 12/Ст від 15.04.2016.

Позовна заява мотивована тим, що між СВК «Вільне Козацтво та ОСОБА_1 при укладанні договору оренди земельної ділянки 30.09.2008 року було визначено умови безумовного продовження дії договору, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку договору не надійшло повідомлення про закінчення його дії.

Станом на 09.10.2015 року на адресу СВК «Вільне козацтво» з боку ОСОБА_1 письмове повідомлення про закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року не надходило, а тому цей договір є діючим.

Окрім того, ОСОБА_1 отримував від СВК «Вільне козацтво» орендну плату за користування земельною ділянкою в 2016 році.

СВК «Вільне Козацтво» додало до позову завірену копію Договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 р.

Обгрунтовуючи позов СВК «Вільне козацтво» посилалося на такі норми права: ст.ст. 5, 6, 16 ЦК України, ст.ст. 15, 25, 27, 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент укладання та державної реєстрації договору).

Ухвалою Білгород-Дністровський міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2016 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2017р провадження у справі № 495/8486/16-ц за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільне козацтво» до ОСОБА_1 та Селянського (фермерського) господарства «Алтай» за участю третьої особи Державного реєстратора Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки зупинено до закінчення розгляду Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області цивільної справи № 495/10273/16-ц за позовом ОСОБА_1 до СВК «Вільне козацтво», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, та набранням чинності рішення суду у цій справі.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2018 р. у справі №495/10273/16-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільне козацтво», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Рішення суду набрало чинності 05.06.2018 р.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2018 р. до провадження судді Боярського О.О. прийнята справа № 495/8486/16-ц, провадження у справі поновлено.

Відповідач ОСОБА_1 з позовом не погодився та надав до суду письмовий відзив на позов від 24.07.2018 р. у якому вказав, що про існування Договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року йому стало відомо із позову СВК «Вільне Козацтво» до нього та вказаний договір він не підписував, примірник договору зареєстрованого Білгород-Дністровським районним відділом ДП «ЦДЗК» Одеської регіональної філії у ОСОБА_1 відсутній.

До відзиву ОСОБА_1 додана копія рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2018 у справі № 495/10273/16-ц, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до СВК «Вільне козацтво», третя особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 (фермерське) господарство "Алтай" у судове засідання не з'явився.

Третя особа, Державний реєстратор Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та з врахуванням їх доводів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд бере до уваги такі обставини, встановлені рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2018 у справі № 495/10273/16-ц, яке набрало чинності 05.06.2018 р.

Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №042614 від 16.04.2002 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 6,29 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Старокозацька сільська рада, масив №24+25, ділянка №18.

Під час розгляду справи судом витребувався у СВК «Вільне Козацтво» та від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області оригінал Договору оренди земельної ділянки б/н від 30.09.2008 року з його невідємними частинами, укладений між ОСОБА_1 (орендодавець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Вільне Козацтво» (орендар).

Відповідно до пояснень представника СВК «Вільне Козацтво», наданих в судовому засіданні, надати на вимогу суду оригінал Договору оренди земельної ділянки б/н від 30.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та СВК «Вільне Козацтво» не має можливості.

Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на виконання ухвали суду, підтверджено реєстрацію Договору оренди земельної ділянки б/н від 30.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та СВК «Вільне Козацтво» в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди земельної ділянки від 09.11.2010 року за №04.10.515.00643 та повідомлено про те, що сам договір оренди в управлінні відсутній.

Під час розгляду справи жодна із сторін не надала суду оригінал оспорюваного договору, який також не був здобутий на чисельні ухвали суду про його витребування, у звязку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку правомірності його реєстрації та укладання.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За час розгляду справи суд сприяв сторонам в наданні доказів, задовольняючи клопотання про витребування доказів з метою отримання для дослідження оригіналу Договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2016 року зобовязано начальника відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області надати Договір оренди земельної ділянки б/н від 30.09.2008 року та витребувано відомості про те, чи був зареєстрований договір оренди земельної б/н від 30.09.2008р. та надати відомості коли його було зареєстровано.

Відділом Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області на виконання ухвали суду, підтверджено реєстрацію договору оренди земельної ділянки б/н від 30.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та СВК «Вільне Козацтво» в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди земельної ділянки від 09.11.2010 року за №43 та повідомлено про те, що сам договір оренди в управлінні відсутній (а.с. 81).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.6 ст. 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

На підтвердження заявлених вимог суд задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів з метою отримання для дослідження договір оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року. Проте, ухвала суду про витребування доказів позитивного результату не надала, оригінал договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008р відсутній у СВК «Вільне козацтво», у ОСОБА_1, у відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області, у Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

СВК «Вільне козацтво» надав до суду завірену копію договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року. Однак, враховуючи предмет доказування, а саме доводи відповідача стосовного того, що спірний договір він не підписував, в запереченні та відзиві на позов представник відповідача зазначала про необхідність проведення судово-почеркознавчої експертизи, яка можлива лише за наявністю оригіналу договору.

На підставі статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

В абзаці 1 п.4 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані у Державному реєстрі земель до набрання чинності Законом України «Про державний земельний кадастр», відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

З Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69594447 від 03.10.2016 р вбачається, що інформація про реєстрацію права користування на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 р до Державного земельного кадастру внесена не була.

Згідно з ст. 204 ЦПК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За розясненнями Пленуму Верховного суду України в п.8 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

СВК «Вільне Козацтво» додало до позову копію Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69594447 від 03.10.2016р з якої вбачається, що між ОСОБА_1 та СФГ «Алтай» був укладений договір оренди земельної ділянки № 12/Ст від 15.04.2016 року, земельна ділянка № 18 в масиві № 24+25, кадастровий № :01:001:0224, Старокозацької сільської ради, зареєстрований державним реєстратором Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень за № 30654430 від 27.07.2016р (а.с. 9 зворотна сторона).

Копія договору оренди земельної ділянки від 15.04.2016 № 12/Ствідсутня в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник СВК «Вільне Козацтво» не заявляв клопотання про витребувння для огляду у судовому засіданні спірного договору оренди земельної ділянки від 15.04.2016 № 12/Ст.

Таким чином, для правильного вирішення справи, встановлення дійсних обставин справи та врегулювання відносин між сторонами, для підтвердження доводів позивача, або їх спростування, суду необхідні такі докази: оригінал примірника Договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року та оригінал примірника договору оренди земельної ділянки № 14/Ст від 15.04.2016 року.

Наразі у суду відсутні належні, повні та достатні докази на підтвердження тверджень позивача у звязку із відсутністю названих договорів оренди земельної ділянки, відсутні докази неправомірних дій державного реєстратора чи відповідача під час здійснення реєстрації речового права.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

За таких обставин саме на позивача покладається обов'язок довести, що на момент звернення з позовом його права та охоронювані Законом інтереси були порушені діями відповідача.

У відповідності до п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів у порядку, передбаченому статтями 185,187,189 ЦПК.

У рішенні суду повинні повно бути відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги СВК «Вільне Козацтво» не знайшли свого доведення у судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись т.ст. 11, 12, 49, 141, 77, 78, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільне козацтво» до ОСОБА_1 та Селянського (фермерського) господарства «Алтай» за участю третьої особи Державного реєстратора Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.08.2018 року.

Суддя: О.О.Боярський