Справа № 571/1143/18
Провадження №2/571/308/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судових засідань Колодич Ю.В., позивача ОСОБА_3, представника відповідача Михайлишина Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської районної ради головний лікар Михайлинин Руслан Васильович, про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі КНП «Рокитнівський РЦПМСД») згідно якого просить поновити на роботі та скасувати наказ про звільнення.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 01 серпня 1996 року працювала у Рокитнівській ЦРЛ лікарем педіатром, спеціалізація «Анестезіологія дитяча». З жовтня 2006 року працювала сумісником по спеціальності «ендокринолог дитячий». У липні 2013 року в результаті реорганізації Рокитнівської ЦРЛ адміністрація Рокитнівської ЦРЛ та КЗОЗ «Рокитнівський РЦПМСД» не виконавши вимоги ст.32 КЗпП України перевели її у КЗОЗ «Рокитнівський РЦПМСД» зменшивши тривалість щорічної відпустки по ЧАЕС.

31 липня 2018 року головний лікар КНП «Рокитнівський РЦПМСД» Михайлишин Р.В. порушив ст.ст.2,5, 74, 79, 80 КЗпП України, не врахував викликану станом здоров'я терміновість надання відпустки, звільнив позивача по ст.40 п.4 КЗпП України. Головний лікар Михайлишин Р.В. не врахував, що 21 червня позивачу на робочому місці під час прийому медсестра ОСОБА_6 нанесла травму; не врахував, що 21 червня 2018 року завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та голова ЛКК ОСОБА_8 визнали свою неспроможність обстежити і надати допомогу з причини звернення позивача, в присутності інших лікарів та старшої медсестри ОСОБА_9 скерували позивача за межі району; не врахував, що 21 червня 2018 року позивачу не відкрили лікарняний листок з 22 червня 2018 року по місцю звернення і проживання; не врахував, що у позивача на момент звернення про надання відпустки було більше 50 днів невикористаної відпустки.

Позивач у письмовій формі на ім'я головного лікаря Михайлишина Р.В. та багаторазово в усній формі до завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та старшої медсестри ОСОБА_9 зверталась з проханням видати копію журналів прийому і реєстрації видачі направлень, не видали підтверджень прийому і скерування за межі району та для пред'явлення головному лікарю КНП «Рокитнівський РЦПМСД».

Просила поновити на роботі, скасувати наказ по КНП «Рокитнівський РЦПМСД» про звільнення по ст.40 п.4 КЗпП України.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та доповнила, що всі громадяни України мають право на кваліфіковану медичну допомогу та відпустки. 21 червня 2018 року на роботі медсестра ОСОБА_6, завдала їй травму ока. Коли виникла загроза травми, позивач викликала головного лікаря та повідомила про це, який залишив її на роботі без захисту. На прийомний покій Рокитнівської ЦРЛ не зверталась, оскільки її ніхто туди не направляв. До поліції також не зверталася, змушена була залишитися на роботі. Оскільки лікар окуліст був у відпустці, вона звернулася до завамбулаторією ОСОБА_7 та голови ЛКК ОСОБА_8, просила відкрити лікарняний листок. Однак останні відмовили та дали направлення до іншого закладу. Поїхала в м.Сарни, а потім у м.Київ до Центру мікрохірургії ока. 21 червня 2018 року по місцю роботи усно просила у завамбулаторією ОСОБА_7 написати заяву про відпустку. По телефону повідомляла Михайлишина Р.В. про необхідність відпустки. 23-24 червня знаходилася в м.Києві, 25 червня писала заяву про необхідність забезпечення її безпечними умовами роботи, а 26 червня написала заяву про відпустки та залишила її у папці з поштою. 27 та 29 червня приходила та проконтролювала прийняття заяви. Наказу на відпустки їй ніхто не надав, але стверджує, що згідно графіка відпусток заяву писати не обов'язково. Більш того, це була короткострокова відпустка. Потім, відпрацювавши три дні вона подала заяву про довготривалу відпустку з 29 червня по 13 липня. Стверджує, що заяви про відпустку писала неодноразово, але їх всі знищили.

Щодо участі у зборах профспілкового комітету, то перше засідання не проводилось, так як протягом того дня вона була на роботі. 25 липня вона була присутня на засіданні профспілкового комітету та пояснила причину відсутності на роботі. Проте, рішення профспілкового комітету їй не оголосили, з ним ознайомилась на наступний день.

07 серпня стало відомо про звільнення, трудову книжку забрала 08 серпня, 09 серпня звернулася до районного центру зайнятості та стало на облік.

Позивач вважає, що її звільнено з роботи безпідставно. Просить позов задовольнити.

Під час судового розгляду справи представник відповідача Михайлишин Р.М. позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_3 неодноразово не з'являлась на робочому місці у період з 22 червня по 13 липня 2018 року, про що були складені відповідні акти. Відпустки у КНП «Рокитнівський РЦПМСД» надаються згідно графіку відпусток. Протягом червня-липня 2018 року у ОСОБА_3 не передбачено відпусток, а періодичність відпусток у графіку позивач сама зазначила дні відпусток та їх тривалість, про що свідчить її підпис. Якби позивач завчасно повідомила про необхідність надання відпустки, відпустка була б надана. З 22 червня по 13 липня позивач була відсутня на роботі. 16 липня 2018 року позивач вийшла на роботу, тоді ж їй дали акти на ознайомлення та попросили дати пояснення. Позивач відмовилась дати пояснення та ознайомитися з актами. Він подав подання на профком про надання згоди на звільнення. Так як 20 липня 2018 року ОСОБА_3 не з'явилася на засідання профкому, засідання було відкладено. 25 липня 2018 року профспілковий комітет розглянув подання та надав згоду на звільнення ОСОБА_3 з роботи за прогул. Оскільки згідно вимог трудового законодавства у день звільнення необхідно провести виплату розрахункових коштів, а КНП «Рокитнівський РЦПМСД» є бюджетною організацією і на кінець місяця неможливо так швидко отримати грошові кошти на проведення повного розрахунку, то наказ було видано 31 липня, а у наказі було зазначено, що звільнити ОСОБА_3 з 06 серпня 2018 року. 31 липня 2018 року ОСОБА_3 відмовилась ознайомитися з наказом про звільнення та отримати трудову книжку, тому їй було надіслано повідомлення поштою. Будучи ознайомленою з наказом про звільнення 08 серпня 2018 року ОСОБА_3 подала заяву про прийняття її на роботу дільничним педіатром, що свідчить про те, що вона визнала її звільнення.

Крім того, жодних повідомлень про отриману травму на роботі та необхідність виходу у відпустку від позивача не надходило. Твердження позивача про отримання травми на роботі є надуманим та неправдивим. Більш того, згідно консультаційного висновку спеціаліста, який надала позивач вбачається, що 22.06.2018 року їй рекомендована очкова корекція, спостереження в динаміці, огляд один раз в рік, контроль ВГД по місцю проживання, ОКТ. Також 23.06.2018 року по наполяганню позивача її направлено на АктоОСТ. Жодних відомостей про виявлену травму ока вказаний висновок не містить. Також не заслуговує на увагу пояснення позивача про те, що ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 мали виписати лікарняний листок, оскільки у них не було підстав для його видачі, інакше було б видано завідомо підроблений документ.

Оскільки упродовж двох тижнів позивач не виходила на роботу та не надала жодних медичних документів про захворювання, а заяв про відпустки позивачем не подавались, звільнення за прогул вважає правильним. Просить відмовити у позові.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії наказу або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого

дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового

договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Встановлено, що з 01.08.1996 року ОСОБА_3 прийнята на роботу в КЗ «Рокитнівська центральна райлікарня» на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «педіатрія». 30.06.2013 р. звільнена в порядку переводу до КЗОЗ «Рокитнівський районний центр ПМСД» Рокитнівської районної ради та прийнята на посаду лікаря педіатра-дільничного лікарської амбулаторії, що підтверджується трудовою книжкою та випискою з наказу №1-к віж 01.07.2013 року (а.с.3,50).

Згідно наказу №1 від 01.06.2018 р. на виконання рішення Рокитнівської районної ради №301 від 16 лютого 2018 року, Комунальне некомерційне підприємство «Рокитнівський РЦПМСД» є правонаступником майна, прав та обов'язків КЗОЗ «Рокитнівський районний центр ПМСД» Рокитнівської районної ради з 01.06.2018 року (а.с.54,57).

Відповідно до актів : 22.06.2018 р. з 09 год. до 14.45 год.; 25.06.2018 р. з 09 год. до 16.15 год.; 26.06.2018 р. з 09 год. до 17 год.; 27.06.2018 р. з 09 год. до 15.20 год.; 29.06.2018 р. з 09 год. до 14.30 год.; 02.07.2018 р. з 09 год. до 17.25 год.;03.07.2018 р. з 09 год. до 17 год.; 04.07.2018 р. з 09 год. до 17.10 год.; 05.07.2018 р. з 09 год. до 17 год.; 06.07.2018 р. з 09 год. до 14.25 год.; 09.07.2018 р. з 09 год. до 15.45 год.; 10.07.2018 р. з 09 год. до 16.35 год.; 11.07.2018 р. з 09 год. 16.50 год.; 12.07.2018 р. з 09 год. до 17.05 год.; 13.07.2018 р. з 09 год. до 15 год. лікар-педіатр амбулаторної ЗПСМ ОСОБА_3 була відсутня на роботі (а.с.27-41). Підписати акти про відсутність на роботі ОСОБА_3 відмовилась, про що складено акти про відмову від підпису (а.с.42).

В силу вимог ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації),2-5,7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу ( профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

18.07.2018 року головний лікар КНП «Рокитнівського районного центру ПМСД» Рокитнівської районної ради Михайлишин Р.В. звернувся до голови профспілкового комітету Тимощук Т.В. з клопотанням про надання дозволу на звільнення лікаря-педіатра ОСОБА_3 у зв'язку з прогулом без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.51).

Відповідно до протоколу засідання профспілкового комітету КНП «Рокитнівського районного центру ПМСД» №7 від 20.07.2018 р., ОСОБА_3 на засідання не з'явилася, тому його перенесено на 25 липня 2018 року (а.с.52).

20 липня 2018 року профком КНП «Рокитнівський районний центр ПМСД» Рокитнівської районної ради повторно запросило ОСОБА_3 на засідання ПК, яке відбудеться 25.07.2018 р. в 14 годині з приводу подання головного лікаря Михайлишина Р.В. для дачі згоди на звільнення згідно п.4 ст.40 КЗпП "Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу". Зазначено, що явка обов'язакова (а.с.46).

Згідно виписки з протоколу №8 від 25.07.2018 р. засідання профспілкового комітету КНП «Рокитнівського районного центру ПМСД» де розглядалось подання головного лікаря Михайлишина Р.В. «Рокитнівський районний центр ПМСД» Рокитнівської районної ради і заслухалось пояснення лікаря ОСОБА_3, профспілковий комітет постановив: дати згоду на звільнення лікаря ОСОБА_3 за прогули без поважних причин (а.с.49).

В судовому засіданні встановлено, що на засіданні профспілкового комітету 25 липня 2018 року позивач ОСОБА_3 була присутня, що підтвердила позивач у судовому засіданні.

КНП «Рокитнівський РЦПМСД» видано наказ №19-к від 31 липня 2018 року «Про звільнення з роботи лікаря-педіатра ОСОБА_3.» у зв'язку із прогулами без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України з 06.08.2018 року (а.с.58,59).

В судовому засіданні позивач стверджує, що її відсутність на робочому місці пов'язана з отриманням травми, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 22.06.2018 р., згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 року 22.06.2018 року встановлено діагноз:»Миопия высокой степени, незначит. Выражен. Периферич. Дегенерация сетчатки». Рекомендовано: очкова корекція, спостереження в динаміці, огляд один раз в рік, контроль ВГД по місцю проживання, ОКТ. 23.06.2018 року по наполяганню пацієнта направлено на АктоОСТ (а.с.4).

За вказаних обставин, не заслуговує на увагу суду твердження позивача про те, що 21 червня 2018 року по місцю роботи позивач отримала травму та те, що з 22 червня 2018 року голова ЛКК ОСОБА_8 мала видати листок непрацездатності. Тому консультаційний висновок спеціаліста Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 22.06.2018 р. не є належний доказ перебування позивача на лікарняному.

Крім того, не заслуговує на увагу суду твердження позивача про те, що вона згідно графіку відпусток та за усним звернення до головного лікаря КНП «Рокитнівського РЦПМСД» Рокитнівської районної ради Михайлишина Р.В. в червні та липні перебувала у відпустці.

Згідно графіка відпусток КЗОЗ «Роктнівський районний центр ПМСД» на 2018 рік лікарю-педіатру ОСОБА_3 визначено відпустки з періодичністю: 28.05. - 03.06.2018 р., 30.09. - 12.10., 23.07. - 25.07., 27.08. - 02.09., 24.12 - 30.12. Графік містить виправлення та підписом ОСОБА_3 (а.с.65,66).

Доказів у підтвердження того, що ОСОБА_3 подавала заяви про надання відпусток з 22.06.2018 року та з 29.06.2018 року суду не надано і в суді не здобуто.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Судом встановлено, що з 22 червня по 13 липня 2018 року кожного робочого дня упродовж більше трьох годин ОСОБА_3 була відсутня на роботі, що зафіксовано у актах про відсутність на роботі, з якими остання відмовилась ознайомитись. Звільнення позивача з підстав прогулу, розглянуто профспілковим комітетом КНП «Рокитнівський РЦПМСД».

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи обставини та правові норми в їх сукупності, суд дійшов висновку, що при видачі наказу №19-к від 31 липня 2018 року «Про звільнення лікаря-педіатра ОСОБА_3.» відповідачем дотримано вимоги статтей 40, 43 КЗпП України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Суд не вирішує питання компенсації судових витрат відповідачу, оскільки суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідачем були понесені такі витрати.

Керуючись ст.ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської районної ради про поновлення на роботі, скасування наказу №19-к від 31 липня 2018 року «Про звільнення лікаря-педіатра ОСОБА_3.» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Рокитнівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районнного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повне рішення виготовлено 02.10.2018 р.