У Х В А Л А

28.12.2018 р. 145/790/18

2-р/145/5/18

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду,

встановив:

Рішенням Тиврівського районного суду від 04.09.2018 р. заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 постійно проживала однією сім'єю разом з ОСОБА_3, в с. Маянів Тиврівського району Вінницької області, по вул. Гагаріна, 13 протягом останніх п'яти років до моменту його смерті, яка сталась 07.02.2005 року в с. Маянів Тиврівського району Вінницької області.

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить роз'яснити рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.09.2018 р. у справі № 145/790/18, вказавши, що ОСОБА_2 проживала постійно, з січня 2000 року (не менше п'яти років), однією сім'єю з ОСОБА_3 до моменту його смерті, яка сталася 07.02.2005 року в с. Маянів по вул. Гагаріна, 13 Тиврівського району.

В тексті рішення Тиврівського районного суду від 04.09.2018 р. у справі № 145/790/18 виправити описку, вказавши, що ОСОБА_2 постійно проживала однією сім'єю разом з ОСОБА_3 в с. Маянів Тиврівського району Вінницької області по вул. Гагаріна, 13 протягом останніх п'яти років до моменту його смерті, яка сталася 07.02.2005 року в с. Маянів Тиврівського району, мотивуючи наступним.

09.10.2018 р. рішення набрало законної сили і він звернувся до державного нотаріуса Тиврівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4. Однак свідоцтво отримати він не має можливості в зв'язку з тим, що нотаріусу не зрозуміло зміст рішення суду в його резолютивній частині, а саме - не зазначено, з якого часу ОСОБА_2 проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 до дня смерті останнього.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В описовій частині рішення зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали однією сім'єю більше 40 років до дня смерті ОСОБА_3. Зазначені обставини підтверджуються виписками з по господарських книг за 1959-1960 роки та 1964-1966 роки, а також показаннями свідка ОСОБА_5 Тобто, ОСОБА_2 проживала постійно, з 1959 року, однією сім'єю з ОСОБА_3 до моменту його смерті, яка сталася 07.02.2005 року в с. Маянів Тиврісвського району.

Крім того, при підготовці заяви до суду в тексті заяви допущено помилку. Номер будинку, в якому проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 помилково вказано 24 замість 13.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У відповідності до ч. 2 ст. 221 ЦПК України, подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення суду має недолік, в резолютивній частині рішення не зазначено, з якого саме часу ОСОБА_2 проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 до дня смерті останнього.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч.2 ст.269 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Вказану описку допущено позивачем при виготовленні позовної заяви, на що суд не звернув уваги та повторив у рішенні.

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали постійно однією сім'єю в будинку № 13, по вул. Гагаріна в с. Маянів стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 867 від 08.12.2016 року (а.с. 6).

Суд вважає за доцільне роз'яснити рішення Тиврівського районного суду від 07.11.2017 р. у справі № 145/1549/17та виправити описку в ньому.

Керуючись ст.ст. 221, 269 ЦПК України,

ухвалив:

Рішення Тиврівського районного суду від 04.09.2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини слід розуміти і виконувати наступним чином "Встановити факт, що ОСОБА_2 проживала постійно, з січня 2000 року (не менше п'яти років), однією сім'єю з ОСОБА_3 до моменту його смерті, яка сталася 07.02.2005 року в с. Маянів по вул. Гагаріна, 13 Тиврівського району."

Внести виправлення в рішення Тиврівського районного суду від 04.09.2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини в описовій та резолютивній частині рішення післ слів "с. Маянів Тиврівського району Вінницької області по вул. Гагаріна, " цифри "24" замінити цифрами "13".

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський райсуд протягом 15-ти днів з дня винесення ухвали.

Суддя А. Г. Мазурчак