РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 564/616/18

Провадження № 22-ц/4815/407/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

головуючого Гордійчук С. О.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач: Перша всеукраїнська кредитна спілка в особі Костопільського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки

відповідач: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 01 червня 2018 року, ухваленого в складі судді Олійника П.В., у справі №564/616/18,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року Перша всеукраїнська кредитна спілка в особі Костопільського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки звернулась з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що між Кредитною спілкою та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 133 від 10.07.2017 року в сумі 100000 грн. строком на 24 (двадцять чотири) місяці зі сплатою 68 (шістдесят вісім) процентів річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №1 №133/п від 10.07.2017 між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_2 та договір поруки 2 №133/П1 від 10.07.2017р. між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_3 .

15.09.2017р. між кредитною спілкою та позичальником було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору відновлювальної кредитної лінії №133 від 10.07.2017р., згідно якої ліміт відновлювальної кредитної лінії було збільшено до 150 000,00 грн.

Кредитодавець свої зобов'язання виконав вказані кошти перерахував на рахунок позичальника.

В результаті порушення позичальником своїх зобов'язань виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 245447,21 грн., яку просив суд стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати у справі.

Заочним рішенням Костопільського районного суду від 01 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний НОМЕР_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3. на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки (04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 48/28 кв.12, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26519685) заборгованість по кредиту в сумі 245 447,21 грн. (двісті сорок п'ять тисяч чотириста сорок сім гривень 21 копійок) з яких: сума неповерненого кредиту - 139 092,36 грн; сума несплачених процентів за фактичне користування кредитом - 31 354,85 грн.; сума штрафу - 75 000,00 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та доведеними.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 вказує на його незаконність, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що ОСОБА_2 згоди на укладення додаткової угоди про збільшення розміру кредиту не надавала. Судом не враховано, що внаслідок збільшення кредитного ліміту без її згоди збільшилась і її відповідальність, а тому доголвір поруки є припиненим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни а скаргу без задоволення.

В частині стягнення солідарно кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рішення суду не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_1 10 липня 2017 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №133 відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 100 000,00 грн. строком на 24 (двадцять чотири) місяців зі сплатою 68 (шістдесят вісім) процентів річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №1 №133/п від 10.07.2017 між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_2 та договір поруки 2 №133/П1 від 10.07.2017р. між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_3 .

15.09.2017р. між кредитною спілкою та позичальником було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору відновлювальної кредитної лінії №133 від 10.07.2017р., згідно якої ліміт відновлювальної кредитної лінії було збільшено до 150 000,00 грн.

Кошти в сумі 100 000,00 грн. перераховані на рахунок ОСОБА_1 №1 в AT РБ Аваль, згідно його заяви, а також 15.09.2017р., 18.09.2017р. позичальником, в межах збільшеного ліміту, було отримано 47 900,00 грн. та 2 100,00 грн., що підтверджується видатковими чеками №0001 та №0002 .

Станом на 16 березня 2018 року строк простроченої заборгованості складає 121 день, а загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складає 245447,21 грн. з яких: сума неповерненого кредиту - 139092,36 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за фактичне користування кредитом - 31354,85 грн.; сума штрафу згідно п.4.6 кредитного договору - 75 000,00 грн.

П.2.1 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за сплату Боржником кредиту в сумі 100000,00 грн. та процентів нарахованих на суму кредиту. Згідно з умовами кредитного договору.

Відповідно до п.4.1. договору поруки № 1 поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Згідно п.5.2 договору поруки, порука за цим договором припиняється у випадку, якщо умови Кредитного договору змінилися додатковими договорами і тягнуть збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для поручителя без його письмової згоди.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (частина перша статті 628 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина третя статті 509 ЦК України, пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тлумачення частини першої статті 559 ЦК України дозволяє стверджувати, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому для припинення поруки достатнім є встановлення таких змін в основному зобов'язанні. Тому подальше фактичне виконання зобов'язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов'язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення обсягу відповідальності).

Збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення строку повернення кредиту.

Аналогічний висновок висловлений і Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

Згідно п.5.2 договору поруки від 10.07.2017, порука за цим договором припиняється у випадку, якщо умови Кредитного договору змінилися додатковими договорами і тягнуть збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для поручителя без його письмової згоди.

Установлено, що умовами укладеної між кредитною спілкою та ОСОБА_1 додатковою угодою від 15.09.2017р. про внесення змін та доповнень до договору відновлювальної кредитної лінії №133 від 10.07.2017р., відбулися зміни умов кредитного договору, у зв'язку з чим було збільшено обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що порука ОСОБА_2 за цим правочином припинилася в силу норми частини першої статті 559 ЦК України.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя ОСОБА_2 не ґрунтуються на нормах матеріального права, на що обґрунтовано посилається відповідач, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог до ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 390 ЦПК України, ст.553,559 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 01 червня 2018 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасувати .

В задоволенні позовних вимог Першої всеукраїнської кредитної спілка в особі Костопільського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Стягнути Першої всеукраїнської кредитної спілка в особі Костопільського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1840,85 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2018 року.

Головуючий :

Судді :