Постанова

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2/2143/10

провадження № 61-6582св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

представник позивача - Рудь Богдан Юрійович,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представники ОСОБА_5 - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2012 року у складі судді Киці С. І.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2009 року відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 12 жовтня 2010 року позовні вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 487 363,58 грн, по 243 681,79 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Волинської області.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2010 року визнано неподаною та повернуто.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 295 ЦПК України 2004 року, а саме: не було зазначено всіх осіб, які беруть участь у справі, не додано копій апеляційної скарги, а також за подання апеляційної скарги заявником не сплачено судовий збір та у встановлений судом строк вимоги суду не виконані, у зв'язку із чим були застосовані положення статті 297 ЦПК України.

У січні 2018 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8, подав до Верховного Суду касаційну скаргу з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_5 була позбавлена можливості усунути недоліки апеляційної скарги, які були вказані в ухвалі Апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2012 року, оскільки копію вказаної ухвали вона не отримувала.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: подання апеляційної скарги із зазначенням всіх осіб, які беруть участь у справі, надання копії апеляційної скарги, а також сплати судового збору.

Копію вказаної ухвали апеляційного суду направлено на адресу

ОСОБА_5, яка указана в апеляційній скарзі, супровідним листом

29 серпня 2012 року та отримана заявником особисто 05 вересня 2012 року, що підтверджено зворотнім повідомлення про вручення поштового відправлення.

14 вересня 2012 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_7, від її імені було подано апеляційну скаргу у новій редакції з копіями.

Відповідно до акта від 18 вересня 2012 року, складеного працівниками Апеляційного суду Волинської області, при розкриванні рекомендованого конверта № 06014912, який надійшов від ОСОБА_9 було виявлено, що відсутня квитанція про сплату судового збору, яка вказана у додатку до апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу 2004 року.

Отже, повертаючи апеляційну скаргу заявнику, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин, враховуючи те, що у встановлений ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2012 року строк вимоги суду ОСОБА_5 не виконані, судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено, дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для застосування положень статті 121 ЦПК України.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Законодавцем у статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 121, 297, 389, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2012 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська