Справа № 490/722/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
18 грудня 2018 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_3, Миколаївська міська рада, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування ? частиною житлового будинку №153-а по вул. Очаківській в м. Миколаєві шляхом зняття його з реєстрації та виселення із будинку.
Ухвалою суду від 17.09.2018 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Центральний районний відділ у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби в Миколаївській області на Миколаївську міську раду, закрито підготовче провадження за призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Миколаївська міська рада д судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив розглянути справу за наявними матеріалами.
Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Позивачем у підтвердження позовних вимог надано акт про фактичне проживання відповідача ОСОБА_2 від 19.10.2018 року, складеним завідувачем сектору соціального економічного розвитку мікрорайону Варварівка ОСОБА_4, який є сином судді Черенкової Н.П.
Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПКУкраїни, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.
Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.
Наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення у справі ОСОБА_5 (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 13-14, п. 24).
Згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі ОСОБА_5, серія A, № 86, с. 14, п. 26).
Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_6 ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справ і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або обєктивності судді
Виходячи з цих принципів, суддя зобовязаний заявити самовідвід для забезпечення принципу безсторонності суду.
Враховуючи вищевикладене з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді,головуючий суддя вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі № 490/722/18.
Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя, -
Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/722/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_3, Миколаївська міська рада.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова