Провадження № 2/734/1154/18 Справа № 734/3069/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 жовтня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, Козелецького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом до суду звернувся ОСОБА_2.

Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

13 січня 1997 року помер ОСОБА_4, а 06 вересня 2003 року померла ОСОБА_5 в с. Шуляки Чернігівської області.

Після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в селі Шуляки вулиця Гоголя №2 Козелецького району.

Для оформлення даної спадщини на нерухоме майно необхідний правовстановлюючий документ, підтверджуючий, що 2/3 частки даного домоволодіння належать померлим, який не був виданий їм за життя.

Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в селі Шуляки вулиця Гоголя № 2 Козелецького району, був збудований і введений в експлуатацію в 1960 році та зареєстрований в погосподарській книзі сільської Ради за № 195 , що відповідало діючому на той час законодавству(витяг з погосподарської книги).

Дане домоволодіння було збудоване спільно і відноситься до категорії колгоспного двору,- є обєктом права спільної власності.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили: батько позивача ОСОБА_4, мати позивача ОСОБА_6 та позивач, що підтверджується витягом з погосподарської книги, виданим виконкомом ОСОБА_3 селищної Ради.

Тому тільки вони втрьох мають право на дане домоволодіння в рівних частках: кожний на 1/3 його частку.

Видати свідоцтво про право власності на 2/3 частки даного домоволодіння на даний час не можливо у звязку з смертю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і припиненням цивільної правоздатності в момент смерті. Тому позивач не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 у виді 1/3 частки вищезазначеного домоволодіння прийняла його дружина ОСОБА_5, як спадкоємець за законом 1 черги, так як до півроку вона фактично вступила в управління спадковим майном:доглядала за будинком, обробляла присадибну ділянку, ремонтувала огорожу, сплачувала поточні платежі, що підтверджується довідкою №273.

Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом 1 черги на спадщину після смерті матері ОСОБА_6, до складу якої входить 2/3 частки (1/3 + 1/3 ) житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в с. Шуляки вулиця Гоголя № 2 Козелецького району , так як його брат ОСОБА_7 відмовився від прийняття даної спадщини, що підтверджується його заявою.

Позивач прийняв дану спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, так як постійно проживав з спадкодавцем на час смерті та фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідками ОСОБА_3 селищної Ради за № 274 та за № 275 .

Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач у справі вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

На підставі наведенного та керуючись статтями 25, 319, 373, 1217-1223, 1233-1236, 1268, 1270 ЦК України, статтями 4, 265 ЦПК України, Суд

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, Козелецького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на спадкове майно: 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в селі Шуляки вулиця Гоголя № 2 Козелецького району Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до апеляційного суду Чернігівської області.

Головуючий суддя С.М. Бараненко