АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Харків

Справа № 629/107/18

Провадження № 22-ц/790/3714/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Котелевець А.В., Пилипчук Н.П.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 3 травня 2018 року, ухваленого суддею Смірновою Н.А.,-

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лозівського міськрайонного суду Харківської області, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду безстроково.

Позов мотивований тим, що з 29 жовтня 1977 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано 11 грудня 2007 року. Під час перебування у шлюбі вона захворіла та 11 липня 1988 року стала інвалідом другої групи, періодично проходячи чергові переогляди. 01 січня 2018 року на черговому переогляді їй була встановлена третя група інвалідності безстроково. На даний час вона отримує пенсію у розмірі 1452 гривні, якої їй не вистачає на проживання та лікування, а тому вона потребує матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 3 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 січня 2018 року безстроково. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини, оскільки отримує значно вищу пенсію та має стабільний заробіток, у відповідача відсутні інші утриманці.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вважає, що позивач приховує дійсний розмір своєї пенсії, адже виписка з розпорядження про призначення пенсії №3 від 02.01.2017р., але і з розміру пенсії станом на січень 2017 рік вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка забезпечує їй прожитковий мінімум, установлений законом для осіб, які втратили працездатність, у звязку з чим не відноситься до осіб, які потребують матеріальної допомоги.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1, є інвалідом II групи безстроково, їй заборонена важка праця, але не заборонена легка праця.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 1977 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лозова Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 430492, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лозова Харківської області 29.10.1977 року (а.с. 13).

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 11 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 11 грудня 2007 року було розірвано (а.с. 14).

З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 11 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково та їй заборонена важка праця (а.с. 16).

Відповідно до виписки з розпорядження про призначення пенсії №3 від 02.01.2017 року ОСОБА_1 з 11.07.1988 року перебуває на обліку в Лозівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання в розмірі 1452 гривні, щомісяця (а.с.18).

За змістом частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини другої та частини третьої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Згідно з частиною четвертою статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов"язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України у справах № 6-3066цс15 від 13.04.2016 року, № 6-1111цс17 від 16.08.2017 року, а також в ухвалі Верховного Суду у справі 646/5016/17 від 11.04.2018 року.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про потребу позивача у матеріальній допомозі, також не містять доказів щодо витрат позивача на лікування, на придбання ліків тощо. Натомість, позивач у своїй відповіді на відзив відповідача на позовну заяву наголосила на тому, що не надала до суду чеків про придбання ліків, оскільки не ставить питання про компенсування додаткових витрат на їх придбання.

Зі змісту виписки з розпорядження про призначення пенсії №3 від 02.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в Лозівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 11.07.1988 року, щомісячно отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання в розмірі 1452 грн.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2018 року - 1373 грн, з 1 липня - 1435 грн.

Отже, розмір отримуваної ОСОБА_1 пенсії, забезпечує її прожитковий мінімум, визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік».

Враховуючи наведене, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 3 травня 2018 року ухвалено з порушенням норм матеріального права та при неповному зясуванні обставин справи, тому відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 3 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове. У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.В.Котелевець

ОСОБА_4

Повний текст постанови

складено 22 серпня 2018 року