Провадження № 6/638/377/18
УХВАЛА

іменем України

03 липня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Штих Т.В.,

при секретарі Вакула І.В.,

розглянувши заяву представника Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 у цивільній справі № 638/15190/17, -

встановив:

У червні 2018 року представник Відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить відстрочити виконання на три місяці та розстрочити виконання на шість місяців рівними частинами по 6 290,67 грн. рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 у справі № 638/15190/17, яким з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 25 704,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., судовий збір в розмірі 640 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6 400,00 грн.

В обґрунтування заяви представник Відповідач з посиланням на ст. 435 ЦПК України вказує, що на підприємстві склалися обставини, що можуть істотно ускладнити виконання рішення або зробити таке виконання тимчасово неможливо. З огляду на складну політичну та економічну ситуацію в України у Відповідача спостерігається деяке скорочення обсягів виробництва та наприкінці 2017 року і початку 2018 року на балансі підприємства обліковується велика дебіторська заборгованість. В той же час, підприємством активно здійснюються заходи із стягнення дебіторської заборгованості та покращення становища шляхом укладення нових господарських договорів, що створює підстави для добровільного виконання рішення суду про стягнення на загальну суму 37 744,00 грн. протягом наступних девяти місяців. Зазначає, що ступінь вини Відповідача у затримці виплати коштів при звільненні Позивача не може стати перепоною для відстрочення та розстрочення, тоді як негайне примусове виконання рішення істотно ускладнить виконання або зробить таке виконання тимчасово неможливим та може спричинити появу нових позовів до підприємства у звязку з невиконанням інших платіжних зобовязань.

У судове засідання належним чином повідомлений представник Відповідача не зявився. Представником Відповідача подане клопотання, в якому останній підтримав подану заяву та просив її розглядати за відсутності представників зі сторони Відповідача.

У судове засідання належним чином повідомлений Позивач не зявився. Від представника Позивача надійшло клопотання, в якому останній заперечує проти задоволення заяви про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду з підстав необґрунтованості та просив її розглядати за відсутності представників зі сторони Відповідача.

Суд, дослідивши подану заяву та справу № 638/15190/17, надавши належну правову оцінку всім матеріалам справи у їх сукупності, приходить до наступного.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 у цивільній справі № 638/15190/17, яким з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 25 704,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., судовий збір в розмірі 640 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6 400,00 грн., набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, судове рішення, що набрало законної сили, обов'язкове до виконання і лише за виключних обставин виконання такого рішення може бути відстрочене або розстрочене. Сторона, яка звертається із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, судом встановлено, що до заяви, поданої представником Відповідача, не було подано доказів на підтвердження обставин, що можливо істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Посилання в самій заяві на обставини щодо складної ситуації у Відповідача (деяке скорочення обсягів виробництва, велика дебіторська заборгованість, активні дії щодо стягнення такої заборгованості, пошук нових контрагентів тощо) за відсутності доказів цього є припущенням, на якому не може ґрунтуватися доказування. Відповідачем не подано доказів, які б свідчили про наявність іншої заборгованості, окрім як перед Позивачем. До того ж, розмір такої заборгованості для Відповідача є незначним.

Більше того, зі змісту ст. 435 ЦПК України вбачається, що сторона може просити відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, тоді як представник Відповідача просить одночасно відстрочити та відстрочити виконання судового рішення. При цьому, жодних доказів, які б свідчили про те, що через три місяці або через будь-який інший проміжок часу ситуація на підприємстві зміниться до заяви так само не подано.

Суд зазначає, що Державне підприємство «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» здійснює господарську діяльність, яка передбачає здійснення такої діяльності, на власний ризик та з метою отримання прибутку. Таким чином, проблеми, що виникають під час здійснення господарської діяльності, є виключно компетенцією суб'єкта господарської діяльності, який самостійно несе ризики господарської діяльності, тому на думку суду, вказані в заяві обставини не мають об'єктивного характеру і не можуть бути підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так само, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, виконання рішення винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина «судового процесу». Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Як наслідок, задоволення поданої заяви порушує права Позивача, яка починаючи з жовтня 2017 року намагається поновити свої порушені трудові права.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви представника Відповідача ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 у справі № 638/15190/17.

Керуючись ст.ст. 18, 81, 435, 260 - 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 у цивільній справі № 638/15190/17 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 15 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Штих Т.В.