Справа №366/1828/18
Провадження № 2/366/497/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

3 жовтня 2018 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Форощі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванків у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї 81180,68 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 1973,83 грн. - тіло кредиту, 70370,79 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 4494,12 грн. - нараховано пені та комісії, 4341,94 грн. штрафів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 25.09.2013 року кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення зазначеного вище боргу станом на 31.05.2018 р.

ПАТ КБ «ПриватБАНК» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника; не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи 13.09.2018 року та 03.10.2018 року за місцем реєстраційного обліку, який підтверджений паспортними даними відповідача, довідкою Олізарівської сільської ради. Згідно з даними, зазначеними у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, вони не були вручені 22.08.2018 року та 17.09.2018 року, оскільки за зазначеною адресою вона не проживає. Відповідно і відзиву на позов не подала. Згідно з п.4 ч.7 ст. 128 ЦПК України вона вважається належним чином повідомленою у день проставлення відповідної відмітки у поштовому повідомленні.

Тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і правил надання банківських послуг), укладеного 25.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБАНК» та ОСОБА_1 банк надав відповідачу кредит на платіжну картку «Універсальна» у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2000 грн., з базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач повинна була щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку.

Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свої договірні зобов'язання виконувала неналежним чином: тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно, у зв'язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБАНК» станом на 31.05.2018 року складає 81180,68 грн., з яких: 1973,83 грн. - тіло кредиту, 70370,79 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 4494,12 грн. - нараховано пені та комісії, 4341,94 грн. штрафів, що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорені відповідачем.

ОСОБА_2 не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов'язань.

Водночас, згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБАНК» про стягнення штрафів в сумі 4341,94 грн. (500,00 грн. - фіксована частина, 3841,94 грн. - процентна складова) слід відмовити.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими і підлягають частковому задоволенню: за винятком сум нарахованих штрафів.

Стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір у сумі 1762 грн., який є мінімальним розміром, визначеним Законом України «Про судовий збір для юридичних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 526, 530, 610, 611, 625, 634, 651, 1046-1050, 1054 ЦК, ст. 2, 3, 19, 23,. 76-89, 141, 247, 258-268, 280 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ :

Позов ПАТ КБ «ПриватБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБАНК», , м. Київ, вул. Грушевського, 1д, заборгованість по кредитному договору №б/н від 25.09.2013 р. у сумі 76838,74 грн., з яких: 1973,83 грн. - тіло кредиту, 70370,79 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 4494,12 грн. - нараховано пені та комісії, 4341,94 грн. штрафів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБАНК» судовий збір в сумі 1762 грн.

У задоволенні решти вимог ПАТ КБ «ПриватБАНК» відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційної інстанції через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (03.10.2018 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

СУДДЯ Слободян Н.П.