_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7714/18
Провадження № 2/520/5144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій вона просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №415, яка розташована м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-К, посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси 02.04.2018 року, фактично з травня 2017 року відповідач у спірній квартирі не проживає, не несе витрат по сплаті комунальних послуг, наявність реєстрації по квартирі перешкоджає позивачу в здійсненні права власності на квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.06.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомлення /викликом/ сторін.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання зявився представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надійшла письмова заява, з якої вбачається, що відповідач просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 29.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 набула у власність квартиру №415, яка розташована м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-К. Відповідно до витягу № 19731787 від 29.03.2014 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, ОСОБА_1 є власницею квартири № 415, яка розташована м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-К. /а.с. 13-16/.

Відповідач по справі являється колишнім членом сім'ї, зокрема чоловіком позивачки ОСОБА_1 , шлюб з яким було розірвано 02.04.2018 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2018 року у цивільній справі за №520/15974/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано.Вказане рішення набрало законної сили / а.с. 18-19/.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 19.06.2018 року, виданої ОСББ « Вільямса-59-К» у жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані три особи - позивачка ОСОБА_1 ( відповідальний власник), ОСОБА_2 колишній чоловік та ОСОБА_5 син / а.с.17/.

Факт не проживання відповідача у спірному житлі підтверджуєтьсяактом обстеження від 26.06.2018 року, посвідченим ОСББ «Вільямса 59-К», з якого вбачається, що відповідач з травня 2017 року не проживає у кв.415 будинку 59 К по вул.Ак.Вільямса у м.Одесі/а.с.30/.

Наявність реєстрації відповідача по спірній квартирі порушує майнові права позивачки, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 386,391,405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 128, 259, 263-265 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 09.07.2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.