Справа № 541/1070/18
Провадження №2/541/689/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2018 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

при секретарі Євдокимовій Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Черкащанської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Черкащанської сільської ради Миргородського району, посилаючись на те, що після смерті 10.04.2014 її бабусі ОСОБА_2, відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 4,0500 га, кадастровий номер :00:009:0108, розташовану на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право власності на яку було підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку. Вона є спадкоємцем по закону після смерті бабусі, інших спадкоємців немає. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Місце знаходження Державного акта їй невідоме. В звязку з вказаними обставинами відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, тому позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені (а.с.55, 56, 57, 63, 64, 68). Представник позивача направив на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав (а.с.76). Відповідач направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.58, 69). Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 мала у своїй власності земельну ділянку: площею 4,0500 га кадастровий номер :00:009:0108, розташовану на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 073002, виданого 30 червня 2005 року, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 5). 10 квітня 2014 року спадкодавець ОСОБА_2 померла в с.Черкащани Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 4), внаслідок чого відкрилася спадщина.

На час смерті спадкодавець ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 сільської ради Миргородського району Полтавської області. Разом з нею проживали: онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, правнука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, правнук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 по другому ступеню спорідненості. У строк встановлений законом, після смерті спадкодавця, позивач прийняв спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8).

Постановою приватного нотаріуса від 17.11.2017 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої 10 квітня 2014 року ОСОБА_2 - відмовлено ОСОБА_1 в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на імя спадкодавця (а.с.9).

Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.

Згідно ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало померлій ОСОБА_2 і вона вчинила дії по прийняттю спадщини. Її право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, виходячи з положень ст. 392 ЦК України, приходить до висновку, що спадкоємець втратив оригінал документу який підтверджує право власності на земельну ділянку, тому позов підлягає до задоволення.

В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0500 га кадастровий номер :00:009:0108 місцезнаходженням якої є територія Черкащанської сільської ради, Миргородського району, Полтавської області, що належала померлій 10.04.2014 ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 073002, виданого Миргородською райдержадміністрацією 30 червня 2005 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 23.08.2018.

Суддя: ОСОБА_5