Справа №471/868/17-ц 04.07.2018
Справа № 471/868/17-ц
Провадження № 22-ц/784/1078/18
Категорія 50 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 його представника - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Скарницької І.Б. об 11 год. 21 хв. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову позивачка зазначала, що перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час син досяг повноліття і продовжує навчання у Херсонській державній морській академії на 4-му курсі на платній основі. За період 2015-2017 років нею за навчання сплачено 49 830 грн., а також за форму 6 500 грн. Син не працює і тому потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

Позивачка стверджує, що сама несе весь тягар обовязку по вихованню та утриманню сина. А відповідач має постійне місце роботи, де отримує дохід, має змогу надавати матеріальну допомогу своєму сину, однак добровільно такої допомоги не надає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу до закінчення останнім вищого навчального закладу, а саме до 30 червня 2018 року та додатково витрати на оплату навчання дитини у розмірі ? витрат на навчання, що становить 19 859,75 грн.

В подальшому позивачка остаточно уточнила позов та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу до закінчення останнім вищого навчального закладу - 30 червня 2018 року та додатково витрати на оплату навчання дитини у розмірі ? витрат на навчання, що становить 32 317, 25 грн.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень щомісячно починаючи з 24 листопада 2017 року до закінчення останнім навчання до 30 червня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України в рівній мірі стосується обох батьків.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до розяснень даних в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивачка та відповідач (а.с.3).

Повнолітній ОСОБА_5 з 1 вересня 2014 року є студентом денної форми навчання Херсонської державної морської академії IV рівня акредитації на контрактній основі, дата закінчення навчання 28 червня 2018 року (а.с.8).

Відповідно до укладених договорів про навчання загальна вартість навчання в академії становить 43 305 грн. та додаткових освітніх послуг - 6 525 грн. (а.с.9-11).

Відповідач ОСОБА_3, який є батьком повнолітнього ОСОБА_5, з лютого 2015 року до 6 листопада 2015 року, з 1 травня 2016 року до 13 жовтня 2016 року та з 1 травня 2017 року до 31 жовтня 2017 року працював в ФГ «Конвалія» із заробітної плати якого утримувалися аліменти. За період 2017 року відповідачем отримано 21 036 грн. (а.с.54-56).

У період з 23 листопада 2015 року до 1 квітня 2016 року та з 17 жовтня до 1 травня 2017 року та з 6 грудня 2017 року відповідач перебував на обліку в Братському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, за 2017 рік отримано 5 750 грн. (а.с.58-59).

До того ж ОСОБА_3, має на праві власності земельні паї, які здає в оренду СПТ «Урожай» та отримує приблизно 15 000 грн. орендної плати на рік, про що останній зазначив особисто під час апеляційного розгляду.

Крім того, відповідач отримує щомісячний дохід в ДП «Лакталіс-Україна» від продажу молочної продукції, оскільки в особистому господарстві має двох корів (а.с.59-60).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище нори суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення обовязку на відповідача щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання.

Разом з цим, визначаючи розмір аліментів у сумі 700 грн. щомісячно судом не взято до уваги, що відповідач має постійний дохід, а тому можливо виходячи з позовних вимог, визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку (доходу).

Визначаючи розмір частки аліментів необхідно врахувати, що на теперішній час відповідач одружений та має на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50).

Згідно довідки та акту обстеження житлово-побутових умов, складених Братською селищною радою Миколаївської області ОСОБА_3 проживає разом з дружиною - ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку №41 по вул. Леонтьєва в с. Лиса гора, Братського район, у Миколаївської області за рахунок утриманого підсобного господарства (а.с.51,53).

До того ж, згідно постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 4 червня 2018 року з відповідача на користь позивачки з 21 листопада 2017 року стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/6.

Колегія погоджується з висновком суду про відмову у задоволені вимог щодо стягнення додаткових витрат, а саме ? частини витрат на навчання у розмірі 31 317, 25 грн., з огляду на те, що правила статті 185 СК України (додаткові витрати) не застосовуються до правовідносин стягнення аліментів на навчання дитини до досягненню нею двадцяти трьох років, а також відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження додаткових витрати на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

За таких обставин, рішення суду на підставі ч.1 ст. 376 ЦПК України в частині розміру стягнутих аліментів підлягає зміні з 700 грн. щомісячно до 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач має інші регулярні доходи не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачкою, що є її обовязком до суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до підстав позову, яким суд відповідно до ст. 89 ЦПК України надав належної оцінки.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Братськогорайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року в частині розміру стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 700 грн. щомісячно змінити до 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_9

Повний текст постанови складено 6 липня 2018 року