Справа № 222/1052/18
Провадження № 2-н/222/72/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Вайновська О.Є., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки Анжеліки, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви про видачу судового наказу до суду і до досягнення дітиною повноліття.

Ознайомившись з вищезазначеною заявою про видачу судового наказу, приходжу до наступного.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначеноповне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Проте, стягувачем в заяві про видачу судового наказу не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта боржника ОСОБА_2, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що подана стягувачем заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити стягувачу у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Крім цього стягувачу слід розяснити, що відповідно до положень ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з вищезазначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354, пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити стягувачу ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розяснити стягувачу ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.Є. Вайновська