У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі: секретаря Маліщук Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 через канцелярію суду відповідач по справі ОСОБА_3 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому дещо змінила обсяг та порядок поділу майна, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісним. Також подали заяву про продовження строку для подання відзиву, а відповідно і зустрічного позову, у відповідності до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, який був встановлений ухвалою цього суду від 22.03.2018. Представник відповідача стверджує, що ухвалу суду, якою було встановлено строк для подання відзиву, а відповідно зустрічного позову, відповідач вчасно не отримала.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним з тих підстав, що, по-перше, відповідач пропустила строк з неповажних причин, по-друге, це не передбачено законом.

Суд, розглянувши заяви про прийняття зустрічного позову та заяву про продовження процесуального строку приходить таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд проходжується із твердженням відповідача, що зустрічний позов пов'язаний з первісним.

Однак, як встановлено 22.03.2018 ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярного А.М., було відкрито провадження за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В резолютивні частині ухвали (абзац 4, 5) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Також розяснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини першої статті 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право предявити зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_3 ухвалу суду від 22.03.2018 отримала 26.03.2018, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. А вже 04.04.2018 ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про відвід судді.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що ОСОБА_3 отримала ухвалу суду від 22.03.2018 ще в березні 2018 року, однак не скористалась своїм правом у строки, визначені в ухвалі суду подати до суду відзив та/або зустрічний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 і 2 ст. 126 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до загальних принципів судочинства, визначених в ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд в свою чергу має зберігати обєктивність і неупередженість, гарантувати сторонам додержання ст. 6 Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права на справедливий суд. З огляду на це, оскільки відповідач та її представник не навели та не надали суду переконливих доказів поважності причини пропуску процесуального строку щодо подання відзиву та, відповідно зустрічного позову, а також звернулись із заявою про продовження процесуального строку після закінчення цього строку, тобто в порушення вимог ч. 2 ст. 126 ЦПК України, у задоволенні заяви про продовження процесуального строку слід відмовити, відповідно і у прийнятті зустрічного позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 126, 193, 257, 260 ЦПК України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити відповідачу у продовженні процесуальних строків для надання відзиву та зустрічного позову.

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошеня.

Ухвала в частині відмови поновлення процесуального строку може бути оскаржена протягом 15 днів до Апеляційного суду Вінницької області з дня її проголошення.

Ухвала про відмову у прийнятті зустрічного позову оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А.М. Заярний