Справа № 445/1133/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

з участю секретаря Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочів Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить виключити відомості про нього, як батька дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису за № 175, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського управління юстиції Львівської області в Книзі реєстрації народжень від 11 серпня 2007 року.

Позов обґрунтовано наступним.

З 27 січня 2007 року позивач та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі. Під час шлюбу відповідач народила дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладення шлюбу спільне життя з ОСОБА_2 не склалося. Золочівський районний суд Львівської області за заявою ОСОБА_2, 15.06.2018 року присудив стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно,починаючи з 13.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З початку весни 2015 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з відповідачем. При народженні дочки - ОСОБА_3 та реєстрації в відділі РАЦС позивач вважав себе батьком народженої дитини, проте запитував відповідача щодо строків народження, чому дитина народилася так швидко після шлюбу, до 9 місяців після їхнього одруження. Вказує, що ОСОБА_2 вміло маніпулювала ним, придумуючи різні версії того, що ніхто крім позивача не може бути батьком дитини. 18 червня 2018 року відповідач написала заяву службі у справах дітей Золочівської райдержадміністрації про те, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини і що в дитини є інший біологічний батько.

В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без її участі, з позовними вимогами згідна, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2., 27.01.2007 року зареєстрували шлюб.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_3. Батьком дитини вказано ОСОБА_1 та матір'ю - ОСОБА_2.

Вимогами ст. 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідач позов визнала, що в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Оскільки позивач стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_3, а відповідач вказаний факт визнала та не оспорює, за таких обставин суд вважає доведеною обставину відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, а тому є необхідним ухвалити рішення про виключення відомостей про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_3 з актового запису про її народження. При цьому суд виходить також і з того, що згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352,40 грн сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 49 від 02.07.2018 року про сплату 704,80 грн, а іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11, 60, 174, 197, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 128-129 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка батька дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з актового запису № 175, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського управління юстиції Львівської області в Книзі реєстрації народжень від 11 серпня 2007 року.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 (триста п'ятдесят дві ) гривні 40 коп., сплаченого при поданні позову, відповідно до квитанції № 49 від 02.07.2018 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 (триста п'ятдесят дві ) гривні 40 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В. М. Сивак