Справа № 2-529/12
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Панченко О.М.

при секретарі Табачук Д.О.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Стрепетової Олександри Сергіївни, стягувач: ПАТ «ПроКредит Банк», -

В С Т А Н О В И В :

13.07.2018 р. ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стрепетової О.С., стягувач: ПАТ «ПроКредит Банк».

Обґрунтовуючи скаргу тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №2-529 від 11.06.2013 року виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з неї на користь стягувача заборгованості у розмірі 423 751.86 грн. В межах виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та мали відбутися прилюдні торги з примусової реалізації квартири, що належить їй на праві приватної власності. Заявник звернулася до державного виконавця із клопотанням звернутися до Органу опіки та піклування за одержанням згоди на реалізацію нерухомого майна, оскільки в вказаній вище квартирі зареєстрований та проживає її неповнолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_1 яке державним виконавцем Стрепетовою О.С. було проігноровано, в зв»язку з чим просить взнати таку бездіяльність державного виконавця в частині не звернення до Органу опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві щодо надання дозволу на реалізацію майна, арештованого в межах виконавчого провадження №38669036 при примусовому виконанні за виконавчим листом №2-529 від 11.06.2013 року виданого Деснянським районним судом м. Києва - незаконною та зобов»язати державного виконавця звернутися до відповідного органу опіки та піклування за одержанням такої згоди.

11.09.2018 року до суду надійшли письмові пояснення по скарзі від представника стягувача.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала скаргу та посила суд про її задоволення з викладених обставин в скарзі.

Державний виконавець, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву або заперечень на скаргу не надала. Жодних клопотань від неї до суду не надходило.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги в повному обсязі, мотивуючи це тим, що дії заявника щодо реєстрації свого сина в іпотечній квартирі є незаконними, оскільки дана квартира є предметом іпотеки, а згоди на реєстрацію неповнолітньої дитини в ній ПАТ «Про Кредит Банк» не надавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника скаржника, розглянувши скаргу та додані до неї документи, прийшов до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що в провадженні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №38669036 з приводу виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в розмірі 423 751 грн. 86 коп.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно копії постанови про арешт майна боржника по ВП №38669036 від 04.07.2013 р. винесеною державним виконавцем Деснянського районного управління юстиції Бойченко С.В. згідно якою, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_3 В подальшому в рамках даного виконавчого провадження призначено прилюдні торги з примусової реалізації квартири.

Як вбачається з копії довідки виданої ЖБК «Київ-11» від 01.09.2014 року та яка міститься в матеріалах справи заявником 12.08.2014 року було зареєстровано в квартиру, що належить їй на праві приватної власності неповнолітнього сина ОСОБА_4, 2002 р.н. Тобто, реєстрація малолітньої дитини була проведена без отримання відповідного дозволу банку, через рік після відкриття виконавчого провадження та з порушенням фактично умов договору іпотеки.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Враховуючи все вище викладене, зважаючи на те, що стороною стягувача категорично заперечуються доводи викладені в скарзі, а сторона заявника не довела в судовому засіданні в повному обсязі те, на що вона посилається в своїй скарзі, суд приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги підлягають задоволенню частково, а саме шляхом зобов»язання державного виконавця належним чином розглянути подане ОСОБА_3 клопотання та надати на нього відповідь заявнику.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Стрепетової Олександри Сергіївни, стягувач: ПАТ «ПроКредит Банк», - задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Стрепетової Олександри Сергіївни в частині не розгляду клопотання поданого ОСОБА_3 25.06.2018 року щодо звернення до Органу опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві щодо надання дозволу на реалізацію майна, арештованого в межах виконавчого провадження №38669036 при примусовому виконанні за виконавчим листом №2-529 від 11.06.2013 року виданого Деснянським районним судом м. Києва та зобов»язати державного виконавця розглянути таке клопотання і надати обґрунтовану відповідь.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: