АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/373/18 Номер провадження 22-ц/786/1475/18Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В. А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2018 року, постановлену суддею Бондарь В.А.

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності та припинення права власності на цю частку.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А. від 18 квітня 2018 року визнано неподаною і повернуто позивачці вищевказану позовну заяву з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України, у зв'язку з не усуненням нею недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 02 квітня 2018 року, протягом встановленого строку.

Не погодившись з даною ухвалою представник позивача адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до Лохвицького районного суду Полтавської області для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що визначення ціни позову є правом позивача й за загальним правилом позивач має право вимагати меншої компенсації від дійсної вартості належної йому частки у праві спільної часткової власності на майно, а правовстановлюючим документом на майно є рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року у справі № 538/2686/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 заперечень щодо апеляційної скарги не має.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що в березні 2018 року вона звернулась до суду із вказаним позовом та просила про стягнення з відповідача ОСОБА_4 грошової компенсації належної їй частки у праві спільної часткової власності на майно, попередньо визначивши ціну позову у 200 000 грн. та відповідно розмір судового збору - 2000 грн.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, а саме: з якого розрахунку та чим підтверджена ціна позову 200 000 грн. та відсутності правовстановлюючих документів на рухоме і нерухоме майно.

Копія вказаної ухвали була отримана ОСОБА_2 06 квітня 2018 року та 12 квітня 2018 року нею подано до суду заяву щодо усунення вимог ухвали від 02 квітня 2018 року.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в установлений строк не виконано вимоги статей 175 і 177 ЦПК України, проте, таких висновків суд дійшов без дотримання норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання.

Правилами статей 175-177 ЦПК України встановлено загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви та документів, що їх позивач повинен додати до позовної заяви.

Так, згідно пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Статтею 176 ЦПК України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без руху та повертаючи її позивачці після спливу строку для усунення вказаних недоліків, суд першої інстанції не звернув уваги, що у заяві наведено розрахунок сум, що їх позивач просить стягнути з відповідача в якості грошової компенсації вартості її частки майна, яке за рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року перебуває у спільній частковій власності сторін, й ціну позову визначено сумою, яка стягується.

До позовної заяви позивачем додано рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року, що набрало законної сили, на яке позивач спирається як на підставу звільнення від доказування, тому вимоги суду щодо подання правовстановлюючих документів на спірне майно є передчасними.

За наявності обґрунтованого сумніву щодо відповідності ціни позову дійсній вартості спірного майна суд згідно частини 2 статті 176 ЦПК України вправі попередньо визначити розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на зазначене, ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 до Лохвицького районного суду Полтавської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2018 року - скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності та припинення права власності на цю частку направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя підпис С.Б. Бутенко

Судді підпис О.І. Обідіна

підпис Л.М. Хіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко