Справа № 169/637/18
Провадження № 2/169/199/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю: секретаря Ганюк З.Ю.,

прокурора Ющика В.М.,

представника позивача Ткачук Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судового засідання справу за позовом керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Книш В.В. в інтересах держави в особі Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Володимир-Волинської місцевої прокуратури Книш В.В. в інтересах держави в особі Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що рішенням Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 06 червня 2013 року № 27/6 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1 , жительці с. Маяки надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 , жительці с. Маяки передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0.0309 га, кадастровий номер :04:001:0931, що в с. Соловичі, урочище «Фазенда». Право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку зареєстроване реєстратором реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області Муравською Наталією Іванівною 17 серпня 2015 року за номером 10824759. Окрім вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 на підставі рішень Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області від 27 вересня 2013 року № 13/3.8.1 та від 20 грудня 2013 року № 15/3.1.2 отримала безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.0665 га, кадастровий номер :01:001: 6273, що розташована в с. Маяки Маяківської сільської ради Луцького району. Право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 листопада 2014 року, номер 7844541. Таким чином ОСОБА_1 безоплатно отримала у власність дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. А тому, вважає, що рішення Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» прийняте з порушенням вимог закону та просила його скасувати, а також скасувати запис про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вчинений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 серпня 2015 року за № 10824759, а саме, про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0309 га з кадастровим номером :04:001:0931 та зобов`язати ОСОБА_1 повернути вищевказану земельну ділянку Соловичівській сільській раді Турійського району Волинської області.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_2 та представник позивача Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області Ткачук Ю.В. позовні вимоги позивача підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, однак, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю і просить справу за даним позовом розглядати за її відсутності.

Згідно із ч.ч.1, 4, ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

За приписами частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, відповідно до приписів статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян субєктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради повноважні передавати земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 19 Земельного Кодексу України, ст.14 Закону України «Про землеустрій» та наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» визначено 9 категорій земель за видами цільового призначення земель. Кожен вид характеризуються власним правовим режимом, типами забудови, видом господарської діяльності і, виходячи з цього, ведення особистого селянського господарства можна проводити на землях сільськогосподарського призначення.

Згідно з п. «б» статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Приписами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено і це відповідає фактичним обставинам справи, що рішенням Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_1 , жительці с. Маяки, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0309 га з кадастровим номером :04:001:0931 в с. Соловичі, урочище «Фазенда» (а.с. 13).

Поряд з цим своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 уже використала, отримавши безоплатно у власність на підставі рішень Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області від 27 вересня 2013 року № 13/3.8.1 та від 20 грудня 2013 року № 15/3.1.2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.0665 га, кадастровий номер :01:001: 6273, розташовану в с. Маяки Маяківської сільської ради Луцького району, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 7844541, дата державної реєстрації: 26 листопада 2014 року (а.с.16-17).

Нормами закону чітко не встановлено повноважень органу місцевого самоврядування з приводу того, яким чином при передачі земельних ділянок у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, повинен діяти орган місцевого самоврядування, з метою недопущення порушень вимог ст. 116 цього Кодексу з приводу передачі у власність громадянам безоплатно земельних ділянок лише один раз по кожному виду використання.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку, що рішення Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» не відповідає вказаним вимогам ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, а тому його слід скасувати. Відповідно підлягає скасуванню і запис про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вчинений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 серпня 2015 року за № 10824759, а надана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,0309 га з кадастровим номером :04:001:0931 - поверненню.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Однак, відповідно до статті 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету

Керуючись ст.ст 116, 118, 121 ЗКУкраїни, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 142, 206, 263 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Книш В.В. в інтересах держави в особі Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та повернення земельної ділянки задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 грудня 2014 року № 41/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».

Скасувати запис про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором Реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 серпня 2015 року за № 10824759, а саме, про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0309 га з кадастровим номером :04:001:0931.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Соловичівській сільській раді Турійського району Волинської області земельну ділянку, що розташована у межах населених пунктів Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області, площею 0,0309 га з кадастровим номером :04:001:0931.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь прокуратури Волинської області 2 643.00 (дві тисячі шістсот сорок три гривні 00 копійок) судового збору.

Повернути прокуратурі Волинської області з державного бюджету 2 643.00 (дві тисячі шістсот сорок три гривні 00 копійок) судового збору, сплаченого нею згідно платіжних доручень № 1588 та № 1589 від 16 серпня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування позивача - Соловичівська сільська рада Турійського району Волинської області, місцезнаходження: вул Шкільна, 2, с Соловичі, Турійський район, Волинська область, ;

Ім`я представника позивача - ОСОБА_3 , жителька: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 17 березня 2011 року;

Ім`я відповідача - ОСОБА_1 , жителька: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 09 липня 1999 року.

Головуючий