Справа № 487/2376/18
Провадження № 2/487/1530/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., вивчивши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімскло" (54018, АДРЕСА_1) до ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_2), ОСОБА_2 (54024, м.Миколаїв, вул.Кругова, 47), третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54029, м.Миколаїв. вул. Робоча, 1) про стягнення на майно відповідачів, що є їх спільною сумісною власністю як подружжя по цивільній справі №487/2376/18 за позовом ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімскло" (54018, АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (54024, м.Миколаїв, вул.Кругова, 47), третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54029, м.Миколаїв. вул. Робоча, 1) про зняття арешту та виключення майна з опису, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ "Промхімскло", ОСОБА_2, в якому просить зняти арешт з автомобіля ЗАЗ-Daewoo, Т13110, 2006 р., д/н НОМЕР_1, що належить позивачу, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 20.02.2014 р. за виконавчим провадження №42175848, та виключити його з опису. Свої вимоги мотивувала тим, що на виконанні в Заводському ВДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження №42175848 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 318554,56 грн. та відповідних судових витрат. В межах виконавчого провадження державним виконавцем на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_2 було накладено арешт, зокрема, на автомобіль ЗАЗ-Daewoo, Т13110, 2006 р., д/н НОМЕР_1, який згідно рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.05.2014 р. визнаний власністю ОСОБА_1

Ухвалою суду від 21.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті.

06.07.2018 року директор ТОВ «Промхімскло» надав до канцелярії суду зустрічну позовну заяву, в якій просив ухвалити рішення про стягнення на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що є їх спільною сумісною власністю як подружжя та визначеного рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.05.2014 р. у справі №2/487/1324/14, на загальну суму 168505,00 грн. з ціллю задоволення вимог ТОВ "Промхімскло" за виконавчим провадженням ВП №42175848, що ведеться Заводським ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області. Крім того, просив постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.08.2018 р. постановлено розглядати зазначену вище справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.08.2018 р. зазначена вище зустрічна позовна заява залишена без руху, позивачу (ТОВ "Промхімскло") запропоновано: зазначити докази, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог; уточнити позовні вимоги, а саме зазначити про стягнення на яке конкретно майно, що є спільною сумісною власністю як подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позивач просить ухвалити рішення; уточнити в прохальній частині позову розмір суми, яку просить стягнути позивач з відповідачів, відповідно до зазначених ним обставин в позові.

20.08.2018 р. на виконання ухвали суду від 02.08.2018 р. канцелярії суду надійшла заява представника ТОВ "Промхімскло" ОСОБА_3, в якій заявник повторно звернувся до суду з клопотанням про прийняття його зустрічного позову від 06.07.2018 р. про стягнення на майно відповідачів, що є їх спільною сумісною власністю як подружжя, до спільного розгляду з первісним позовом Відповідача-1 від 25.04.2018 р. про зняття арешту з майна та виключення його з опису. В своїй заяві ОСОБА_3 посилався на порушення суддею Бобровою І.В. його процесуальних прав заявника, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків, що в свою чергу, на його думку тягне за собою дисциплінарну відповідальність судді відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Стаття 12 ЦПК України закріплює положення про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У ч.1 ст.84 ЦПК України законодавець зазначає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Проте як вбачається з тексту зустрічної позовної заяви та заяви від 20.08.2018 р. представник ТОВ "Промхімскло" лише посилався на рішення різних судів та інші докази, проте не надав жодних документів до суду самостійно та відповідного клопотання про витребування доказів заявлено також не було.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. Під час вирішення справи «Golder проти Сполученого Королівства» (№ 4451/70, рішення від 21 лютого 1975 року) ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання.

Отже, діючим ЦПК України передбачено як підстави залишення позовної заяви без руху так і наслідки їх не усуненння.

Так, згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімскло" (54018, АДРЕСА_1) до ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_2), ОСОБА_2 (54024, м.Миколаїв, вул.Кругова, 47), третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54029, м.Миколаїв. вул. Робоча, 1) про стягнення на майно відповідачів, що є їх спільною сумісною власністю як подружжя по цивільній справі №487/2376/18 за позовом ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімскло" (54018, АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (54024, м.Миколаїв, вул.Кругова, 47), третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54029, м.Миколаїв. вул. Робоча, 1) про зняття арешту та виключення майна з опису - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя І.В.Боброва