ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/257/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі судді Вовка Є.І.,

при секретарі Крамарчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Фещук Олени Андріївни, боржник: ОСОБА_5 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою від 23.10.2018 року (яка була передана судді Вовку Є.І. за вхідним номером контрольного журналу №1962 від 14.11.2018року - а.с.1), на дії вказаного державного виконавця, у якій просив щодо наступного: визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця (Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві) Фещук Олени Андріївни від 03.09.2018р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа №753/555/15 від 13.04.2016р.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що 13.04.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду по цивільній справі №753/555/15 по стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів

27.12.2017року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Миховою Д.А. була винесена постанова про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу, у зв"язку з тим, що у боржника відсутнє майно, з посиланням на ту обставину, що виконавчий документ може бути повторно пред"явлений до виконання в строк до 27.12.2020 року.

03.09.2018 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Фещук О.А. винесене повідомлення про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на несплату стягувачем авансового внеску.

З повідомленням про повернення виконавчого документа скаржник не погоджується, та вважає дії державного виконавця протиправними.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Розгляд скарги здійснювався без участі стягувача, боржника і державного виконавця, що не перешкоджає розгляду скарги на підставі ч. 2 ст.450 ЦПК України.

Вивчивши матеріали скарги, в тому числі, копію вказаного повідомлення №57103156/Ф від 03.09.2018р., всі ніші матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги щодо визнання незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Фещук Олени Андріївни від 03.09.2018р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, належить задовольнити, виходячи з наступних підстав.

27.12.2017року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Миховою Д.А. була винесена постанова про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу, у зв"язку з тим, що у боржника відсутнє майно, з посиланням на ту обставину, що виконавчий документ може бути повторно пред"явлений до виконання в строк до 27.12.2020 року.

03.09.2018 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Фещук О.А. винесене повідомлення про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на несплату стягувачем авансового внеску.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-УІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-У1І. п. 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції від 05.10.2016) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-УІІ заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-УІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІ).

Пункт 7 ч.І ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», як одна з підстав повернення виконавчого документа стягувачу, визначає, що боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_2 подав до виконавчої служби вказаний виконавчий лист від 13.04.2016 року, тобто до набрання законної сили вимоги ч.2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Враховуючи викладене, той факт, що державним виконавцем не надано заперечень, які б спростовували твердження скаржника у вказаній скарзі, суд вважає, що відсутні законні підстави для повернення вказаного виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

Ухвалив:

Визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Фещук Олени Андріївни від 03.09.2018р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа №753/555/15 від 13.04.2016р.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів.

Суддя: