АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1525/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_5,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОСОБА_4

ОСОБА_6»,

приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_7

треті особи Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради,

Золотоніський МРВ ДВС МУЮ в Черкаській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_8 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 3 липня 2018 року у складі судді Степченка М.Ю., повний текст рішення складений 13 липня 2018 року,- :

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсними та такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів нотаріуса та визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 5 грудня 2016 року Золотоніським МРВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області було відкрито виконавчі провадження №53051064 та №53050761 про примусове виконання виконавчих написів приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 13 листопада 2016 року за іпотечними договорами № 2301/0708/88-1058-Z-1 та № 2301/0708/88-1058-Z-2 від 25 липня 2008 року.

Договір про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, а також виконавчі написи нотаріуса позивач вважає незаконними та оформленими з порушенням чинного законодавства, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» є неналежним стягувачем за виконавчим документом, оскільки ТОВ «Факторингова компанія "Вектор Плюс", що передала права за договором, не мала права їх передавати, оскільки не отримувала їх. Дійсним іпотекодержателем в особі ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк", та попереднім фактором - ТОВ Факторинговою компанією "Вектор Плюс" нотаріально посвідчений договір про передачу прав за іпотечними договорами від 25 липня 2008 року №2301/0708/88-1058-Z-l та №2301/0708/88-1058-Z-2 не укладався, як це передбачено статтею 24 Закону України "Про іпотеку".

Позивач вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не набуло прав за іпотечними договорами, про які йдеться мова у виконавчих написах нотаріуса. Разом з тим, право вимоги від первісного кредитора ПАТ «Сведбанк» за кредитним договором №2301/0708/88-1058 до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було відступлене за договором факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, останнє того ж дня згідно нового договору факторингу відступило право вимоги до наступного фактора - ТОВ «Кредитні ініціативи».

Проте, положеннями пункту 2.6. договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», було передбачено, що «окрім випадків, передбачених п.2.6.5. цього договору наступне відступлення або будь-яке інше відчуження в т.ч. передача в заставу фактором прав вимоги як в цілому, так в будь-якій частині, допускається виключно за умови отримання від банку попереднього письмового дозволу (погодження) спостережної ради банку».

Також позивач посилається на те, що в матеріалах кредитної справи відсутні письмові докази наявності письмового дозволу (погодження) спостережної ради ПАТ «Сведбанк» на відступлення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права боргової вимоги за кредитним договором № 2301/0708/88-1058 третій особі ТОВ «Кредитні ініціативи».

Оскільки обидва договори факторингу укладені в один день 28 листопада 2012 року, -відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» як наступним фактором за другим договором факторингу не надано підтвердження того, що перший фактор в особі ТОВ «Факторингової компанії "Вектор Плюс" встиг прийняти за актом документацію від клієнта ПАТ «Сведбанк», зареєструвати свої права за переданими іпотечними договорами в Державному реєстрі обтяжень, отримати згоду Банку на наступне відступлення права грошової вимоги і т.д.

Окрім того, в порушення умов договору факторингу від 28 листопада 2012 року та вимог Закону України «Про іпотеку» з боку ТОВ «ФК ОСОБА_6» не було направлено на адресу позивача жодного письмового повідомлення про зміну сторони кредитора за договорами іпотеки від 25 липня 2008 року №2301/0708/88-1058-Z-1 та №2301/0708/88-1058-Z-2, а також про заміну сторони кредитного зобовязання.

Вважає, що оскільки ТОВ «ФК ОСОБА_6 плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» не зареєстрували в установленому законом порядку відомості про відступлення прав за вказаними іпотечними договорами від ПАТ «Сведбанк» - договори про відступлення прав за іпотечним договором є неукладеними в силу приписів чинного цивільного законодавства.

Крім того, позивач вважає, що оскільки предметом договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року, яким ПАТ «Сведбанк» передано ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги за іпотечним договором, а не грошової вимоги за кредитним договором, тому договором факторингу не може бути передано право вимоги за іпотечними договорами від 25 липня 2008 року №2301/0708/88-1058-Z-l та №2301/0708/88-1058-Z-2, оскільки останній не передбачає права грошової вимоги іпотекодержателя до іпотекодавця.

Також позивач вважає виконавчі написи приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 3 листопада 2016 року №19660 та №19661 такими, що вчинені з порушенням вимог чинного законодавства.

З цього приводу вказує, що обставини справи не свідчать про безспірність стягнення ТОВ «Кредитні ініціативи» із позивача кредитної заборгованості, відсотків та комісії в розмірі 550 094,49 грн. Вказана грошова сума кредитної заборгованості разом із неустойкою вже стягувалась рішенням суду, а виконавчий лист про стягнення кредитної заборгованості перебуває на примусовому виконанні у Золотоніському міськрайонному відділі ДВС, а відтак відсутні ознаки безспірного характеру стягнення з боржника кредитних коштів.

Зазначив, що до цього часу він не отримував від ТОВ «Кредитці ініціативи» письмової вимоги про усунення порушень, а відтак приватному нотаріусу ОСОБА_7 не надано письмових доказів щодо отримання боржником ОСОБА_5 письмової вимоги ТОВ «Кредитці ініціативи», що перешкоджає встановити початок перебігу 30-денного строку на виконання подібної вимоги.

Також зазначає, що немає доказів того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» надало нотаріусу для вчинення останнім виконавчого напису довідку фінансової установи про ненадходження платежу від боржника ОСОБА_5

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не пересвідчився чи відповідала чинному законодавству України заміна іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», що мала відбуватись на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року, а також договору про передачу прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року, який укладено між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвалою від 15 березня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради та на стороні позивача Золотоніський МРВ ДВС МУЮ в Черкаській області.

Ухвалою від 22 січня 2018 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 3 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві, у тому числі щодо недійсності договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, вже були предметом дослідження та перевірки у судах, про що свідчить рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 6 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року. Враховуючи викладене, суд визнав відсутніми підстави для визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року. Також суд визнав відсутніми підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» правомірно, без порушень законодавства та умов укладених іпотечних договорів, звернулося до приватного нотаріуса з заявами на вчинення виконавчих написів та надало усі передбачені чинним законодавством України документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

У серпні 2018 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_8 подав на вказане рішення апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 3 липня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом не враховано, що договір про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» (за яким останнє набуло право вимоги) є недійсним, оскільки права за цим договором передала особа, яка їх не отримувала, не зареєструвала та не мала взагалі повноважень іпотекоодержувача.

Суд ухвалив рішення за відсутністі доказів відступлення ПАТ «Сведбанк» прав за іпотечними договорами від 25 липня 2008 року на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Також, судом першої інстанції не перевірено доводи позивача, що позичальник не отримував письмової вимоги нового фактора ТОВ «Кредитні ініціативи» про усунення порушень основного зобовязання, у звязку з чим останнім не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором. Крім того, судом не перевірено обґрунтованість розрахунків безспірної кредитної заборгованості, яка відображена у виконавчих написах нотаріуса.

Судом не було зясовано належним чином, коли у ТОВ «Кредитні ініціативи» виникло право вимоги за кредитним договором №2301/0708/88-1058 від 25 липня 2008 року і чи не сплинуло з моменту виникнення права вимоги більше трьох років (оскільки спірні виконавчі написи вчинені 3 листопада 2016 року, а договір факторингу укладено 28 листопада 2012 року, тобто з перевищенням трьохрічного періоду).

Крім того, судом першої інстанції незаконно розглянуто справу без участі сторони позивача, незважаючи на відсутність заяви від ОСОБА_5 про розгляд справи без його участі.

З огляду на це, вважає, що суд допустив порушення норм матеріального права, зокрема, не враховано, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що не було відслідковано за оскаржуваним договором. В порушення умов договору факторингу від 28 листопада 2012 року та вимог Закону України «Про іпотеку» з боку ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не було направлено на адресу позивача жодного письмового повідомлення про зміну сторони кредитора за договорами іпотеки від 25 липня 2018 року, а також про зміну сторони кредитного зобовязання.

Вважає, що суд безпідставно залишив в силі виконавчі написи приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 3 листопада 2016 року, оскільки вони вчинені з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

24 вересня 2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» скерувало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому виклало спростування доводів, викладених скаржником в апеляційній скарзі. Просили апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 25 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 2301/0708/88-1058, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав кредит у сумі 242 000 грн., та зобовязався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

25 липня 2018 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 були укладені іпотечний договір №2301/0708/88-1058-Z-2, на підставі якого ОСОБА_5 передав в іпотеку банку в порядку та на умовах, визначених іпотечним договором, належну йому на праві приватної власності земельну ділянку та іпотечний договір №2301/0708/88-1058-Z-1, на підставі якого ОСОБА_5 передав в іпотеку банку належне йому на праві приватної власності домоволодіння.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі 242 000 грн.

Проте, позичальником взяті на себе зобовязання, що передбачені кредитним договором, належним чином не виконувалися, порушено строки повернення кредитної заборгованості, визначені кредитним договором.

Наявність боргу у ОСОБА_5 за кредитним договором №2301/0708/88-1058 від 25 липня 2008 року в розмірі 613 680 грн. 67 коп. станом на 1 квітня 2013 року встановлено заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 6 лютого 2015 року (справа №695/2190/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки), яке було змінене рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року лише в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки (Т.1 а.с. 73-75).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеними рішенням встановлено, що відповідно до договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ Сведбанк та факторинговою компанією ОСОБА_6 плюс та згідно з договором факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між факторинговою компанією ОСОБА_6 плюс та ТОВ Кредитні ініціативи, відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №№2301/0708/88-1058 від 25 липня 2008 року.

Згідно з договором про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладеним між ТОВ Вектор Плюс та ТОВ Кредитні ініціативи, разом з відступленням права вимоги за кредитними договорами одночасно передаються права вимоги і за іпотечними договорами.

Положеннями статті 215 ЦК України встановлено загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про іпотеку» окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя. Так, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Положення статті 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У справі, що переглядається, суд, врахував, що обставини, що вказані у позовній заяві, в тому числі щодо недійсності Договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, вже були предметом дослідження та перевірки в судах, та встановивши невідповідність дійсності твердження представника позивача про те, що лише зі змісту виконавчих написів нотаріуса №19660 та № 19661 від 3 листопада 2016 року йому стало відомо, що 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги за укладеним іпотечним договором із ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яке в свою чергу 28 листопада 2012 року відступило право вимоги укладеним іпотечним договором ТОВ «Кредитні ініціативи», прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року.

В апеляційній скарзі, скаржник зазначає, що оспорюваний ним договір про передачу прав за іпотечним договором, укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» є недійсним, оскільки права за цим договором передала особа, яка їх не отримувала та не мала взагалі, адже дійсним іпотекодержателем в особі ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» нотаріально посвідчений договір про передачу прав за іпотечними договорами від 25 липня 2008 року №2301/0708/88-1058-Z-1 та №2301/0708/88-1058-Z-2 не укладався, в зв'язку з цим вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не набуло прав за іпотечним договором.

З даним твердженням колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами. На виконання вимог статті 24 Закону України «Про іпотеку» вказаний договір посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №6790 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9О.(Т.1 а.с. 45-46)

Згідно актів прийому-передач від 28 листопада 2012 року ОСОБА_3 - ПАТ «Сведбанк» передав, а Фактор ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» прийняв всю документацію за договором про надання факторингу №15 від 28 листопада 2012 року. (т.1 а.с. 51,52,53).

Разом з тим, п.1.1 Договору про відступлення права за іпотечними договорами №157879 від 28 листопада 2018 року передбачено, що відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» та умов цього Договору, сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором. (Т.1 а.с. 45).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до частин 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 12 Іпотечного договору №2301/0708/88-1058-Z-2 від 25 липня 2008 року за вибором іпотекодержателя передбачено застосування одного із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, зокрема, за рішенням суду або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Встановлено, що іпотекодержатель ТОВ «Кредитні ініціативи» звертався до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №2301/0708/88-1058 від 25 липня 2008 року.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 6 лютого 2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору № 2301/0708/88-1058-Z-2 від 25 липня 2008 року, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 7 0110033, що розташована за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Гончара, 20, та належать ОСОБА_5 на користь ТОВ Кредитні ініціативи в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 2301/0708/88-1058 від 25 липня 2008 року, яка станом на 1 квітня 2013 року складає 613 680 грн. 67 коп., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни за цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна.

В частині звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, загальною площею 61 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., що розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Гончара, 20 відмовлено.

Тобто, звернувшись до суду із даним позовом, іпотекодержатель за рішенням суду вже реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором.

Тому, видача виконавчих написів №19660 та №19661 від 3 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на земельну ділянку та домоволодіння, є помилковим.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, задовольнивши у вказаній частині позовні вимоги.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі в розмірі 960 грн. (640х1х150%), та з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь держави 1920 грн. (640х2х150%).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 3 липня 2018 року у даній справі змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 3 листопада 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 19660, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Черкаська область, м.Золотоноша, вул..Гончара, 20, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності ОСОБА_5.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 3 листопада 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 19661, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на домоволодіння №20, загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., яке знаходиться у Черкаській області, м.Золотоноша, по вул..Гончара Олеся, яке належить на праві власності ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 960 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь держави судовий збір в розмірі 1920 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 3 жовтня 2018 року

Судді: Б.Б.Вініченко

ОСОБА_2

ОСОБА_4