Справа № 524/2398/18
Провадження №2/524/1458/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Четверта Кременчуцька міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення додаткового строку тривалістю в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та про визнання права власності на спадкове майно.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що при зверненні до Четвертої Кременчуцької міської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових документів після смерті матері їй відмовлено у вчиненні таких дій, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. На момент смерті, мати була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 у м Кременчуці, а вона в квартирі АДРЕСА_1, однак останні роки після погіршення здоров'я матері взимку вони разом проживали в її квартирі. Зазначає, що спірна квартира належить їм з матір»ю по ? частини. За життя, мати заповідала належну їй частку відповідачу по справі її племіннику ОСОБА_4, який з сім»єю мешкає в ній. Після смерті матері, оскільки хворіла, вказана хвороба є хронічною та отримана давно, за лікарської помилки, принципово, навіть в силу віку, медичної допомоги не отримує, лікується самотужки, за наявності коштів, пропустила встановлений строк для подання заяви. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними. ІІ племінник ОСОБА_4, в останні дні прийняття спадщини, повідомив її, що вона є непрацездатною та має право на обовязкову частку, маючи проблеми зі опорно руховою системою не мала змоги встати та особисто звернутись до нотаріуса, пропуск нею строку подання заяви є незначним. Вважає, належним захистом порушеного права також і визнання за нею право власності на спадкове майно.
Ухвалою суду по справі відкрито провадження з встановленням загального провадження.
Відповідач ОСОБА_5В, подав відзив на позов. Посилаючись на обставини і підстави, зазначені у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні докази. Позовна ж вимога про визнання права власності є безпідставною.
19.09.2018 року закрито підготовче провадження.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовльнити. Додатково пояснила щодо стану свого здоровя, обставин лікування. Наголошувала, що останні 15 років лікаря не викликає, на обліку у лікаря не перебуває. Знала про те, що належне їй майно мати заповіла онуку ОСОБА_4 У лютому 2018 року останній їй повідомив про наявність у неї обов»язкової частки у спадковому майні. Оскільки строк пропуску для подання заяви про прийняття спадщини є незначний, вважає, що рішення суду про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини буде справедливим Позов підтримує.
Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримує, просить задовльнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити у позові.
Представник третьої особи Четвертої Кременчуцької державно нотаріальної контори просить проводити судовий розгляд за їх відсутності.
Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, показання свідків дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
За даними свідоцтва про народження серії ЯТ№556519 батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, записаний ОСОБА_7, а матір'ю ОСОБА_5 (а.с. 6).
За даними свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ347300 між ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_9 укладено повторно шлюб.
22 серпня 2017 року померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №358116, виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.7).
Судом встановлено, що ОСОБА_5, за життя, та позивачу по справі ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 28 травня 1993 р. УЖКГ адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів (а.с.16).
До матеріалів спадкової справи долучена довідка про склад сім»ї, видана ОСББ «Володимира Великого 58 »відповідно до якої у квартирі 130 по вул ОСОБА_10. 58 у м Кременчуці зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, . ОСОБА_13, ОСОБА_14.
Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 у м Кременчуці (а.с. 3).
За життя ОСОБА_5 заповіла все належне їй майно ОСОБА_4.
Згідно матеріалів спадкової справи №359/2017 до майна померлої ОСОБА_5, із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_4 - заява від 05.12.2017 року, ОСОБА_1 - 21.03.2018 року
На заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2018 р. державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_15 повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої, а саме на квартиру 130 по вул ОСОБА_10, 58 у м Кременчуці в зв'язку з тим, що нею пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме: не подано заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1269 ЦК України, та відсутні докази про фактичне її прийняття, та роз'яснено її право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.15).
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, що належала б кожному з них, у разі спадкування за законом (обов»язкова частка) .
Юридичним фактом, який презюмує постійну непрацездатність особи, є пенсійний вік.
На момент відкриття спадщини, відповідно до посвідчення № 350 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою, яка досягла пенсійного віку, якій з 2005 року призначена пенсія за віком.
Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа № 1-1/2014) у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК Українироз'яснено, що зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Ураховуючи, що на момент смерті ОСОБА_5С, (час відкриття спадщини) позивач досягла пенсійного віку, що давав право на призначення пенсії та є пенсіонером, у зв'язку з чим, в силу положень статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», вважається непрацездатною, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, передбачену статтею 1241 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7визначено, що особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом у судовому засіданні допитано свідків, які надали відповідні показання:

-ОСОБА_16 повідомила суду, що є подругою ОСОБА_1 повідомила, що остання після невдалого втручання лікарів, добровільно відмовилась від отримання медичної допомоги, не менше 15 років до цього хворіла. Підтвердила, що ОСОБА_1 на час прийняття спадщини не мала змоги самостійно пересуватись.

- ОСОБА_17, син позивача ОСОБА_1, повідомив суду, що ОСОБА_4 є його двоюрідний брат, який виховувався в їх сім»ї та був під опікою його матері. Останній час баба жила з мамою. Мати сильно хворіла, з дому не виходила протягом 3 місяців. Пропустила строк прийняття спадщини на 15 днів, оскільки у той час не мала змоги встати з ліжка, оскільки 6 років тому приїхала з Москви де отримала діагноз межпозвонкова грижа.

- Допитані в якості свідків ОСОБА_18, Самаранчев, А.С., повідомили суду, що ОСОБА_1 у зв»язку з сильними болями у позвонку, не могла встати з ліжка.

-ОСОБА_19 повідомила, що робила ОСОБА_1 уколи, оскільки та протягом лютого березня не мала змоги пересуватись, ходила за продуктами, прибирала

Як вбачається з пояснень позивача, на день смерті матері постійно проживала разом з нею, іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її племінник ОСОБА_4, ОСОБА_1 не заявляла відмови від прийняття спадщини після смерті матері. Тому, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 Оскільки, позивач є дочкою померлої, вона є спадкоємцем першої черги за законом і має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

Суд також зазначає, шо відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З огляду на зазначене, дослідивши матеріали спадкової справи, судом встановлено, що нотаріус не вчинив дії для повідомлення позивача, яка має обов»язкову частку, про відкриття спадщини, не здійснював виклик як спадкоємця за законом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилається на похилий вік, хронічну хворобу, яка позбавила її можливості особистого звернення та подання заяви, та незначний пропуск строку звернення із заявою до нотаріальної контори.

З матеріалів справи, зокрема, з паспортних даних ОСОБА_1 вбачається, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 21 березня 2018 року звернулась до державного нотаріуса Четвертої Кременчуцької державної контори ОСОБА_15 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 серпня 2017 року.

Тобто, вказаний строк пропущений у 26 днів та є незначним.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд, враховуючи похилий вік позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, хронічну хворобу, наявність якої підтвердили свідки, факт поховання матері, що негативно вплинуло на стан здоров'я останньої, її моральне та душевне страждання, виходячи із рівності спадкоємців, а також оцінюючи людський фактор, недотримання нотаріусом вимог ст. 63 ЗУ «Про нотаріат», вважає можливим прийти до висновку, що пропущений позивачем строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є незначним та таким, що не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилось після смерті її матері.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк на звернення із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд вважає за необхідне застосувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, також враховує, що відповідач ОСОБА_4 особисто свою думку щодо вказаного питання не висловив.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та визначення ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: м Кременчук вул ОСОБА_10 58 кв.130, тривалістю у три місяці, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦП України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_5 М В. про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягає, як безпідставна.

Так, у визначений судом додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємець має право прийняти спадщину, у порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України.

Вимога позивача про визнання за нею права власності на обов»язкову частку у спадковому майні є необгрунтованою, передчасною, може бути вирішна лише після прийняття спадщини та отримання мотивованої постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 1216,1268,1270,1272 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Четверта Кременчуцька міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 додатковий строк для прийняття спадщини після померлої 22.08.2017 року ОСОБА_5 тривалістю в три місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі в сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк