Справа № 463/4551/17 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1046/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Савуляка Р.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.02.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди нерухомого майна №Л-10026-16 від 25.03.2016 року приміщення за адресою: м.Львів, вул.О.Кониського,1, загальною площею 28,7 кв.м, укладений між управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_4

В задоволенні позову до Львівської міської ради відмовлено.

Стягнуто з управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що при укладенні оспорюваного договору оренди були дотримані всі загальні вимоги до правочину, які встановлені законом і передбачені ст.203 ЦК України, сторони погодили всі істотні умови договору, а тому правових підстав визнавати цей договір недійсним у суду не було.

Крім того, звертає увагу, що в матеріалах справи наявний технічний паспорт на будівлю гаража під літ. «Б-1», загальною площею 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кониського О., 1, і відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, цей обєкт нерухомого майна належить на праві комунальної власності Львівській міській раді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта та третьої особи в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0088 га, кадастровий номер :03:004:0018, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Туган-Барановського М., 30-а, яку він купив у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини земельної ділянки, посвідченого 13.11.2015 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованого за реєстровим №3-3516. (а.с.5).

До відчуження 1/2 частини земельної ділянки за названим вище договором купівлі-продажу, ця земельна ділянка в цілому належала на праві власності продавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 05.11.2015 року, індексний №46973924, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.11.2015 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 (а.с.11).

З розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31.08.2012 року №374 «Про зміну адреси гаража з вул.О.Кониського, 1 на вул.М.Туган-Барановського, 30а» (а.с.8) встановлено, що на підставі листа департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.03.2012 року№2401-3вих-398, за заявою ОСОБА_5 власника цегляного гаража під літ. «Б», площею 22,1 кв.м., який знаходиться на вул.О.Кониського, 1, враховуючи те, що заїзд до гаража здійснюється з вулиці ОСОБА_7, було затверджено висновок міжвідомчої комісії від 14.08.2012 року та змінено адресу гаража із вулиці О.Кониського, 1 на вулицю ОСОБА_7, 30а, згідно з поданими технічними документами; та зобовязано власника ОСОБА_5 в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» внести зміни в технічну документацію та у встановленому порядку оформити свідоцтво про право власності на гараж по вул.М.Туган-Барановського, 30а.

Отже, в такий спосіб було змінено первинну адресу місцезнаходження належного на праві власності ОСОБА_5 гаражу з вулиці О.Кониського, 1 на вулицю ОСОБА_7, 30а, і, в подальшому, ухвалою 22-ої сесії 6-го скликання Львівської міської ради №5286 (жовтень 2015 року) (а.с.9), гр.ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0088 га на вул. М.Туган-Барановського, 30а, для обслуговування індивідуального гаража.

Таким чином, всіма наведеними вище письмовими доказами у сукупності підтверджено, що власником гаража на вул.О.Кониського, 1 (теперішня адреса обєкта нерухомого майна вул.М.Туган-Барановського, 30а) була ОСОБА_5 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №15040374 від 03.12.2013 року) і цей гараж знаходився на земельній ділянці, належній ОСОБА_5

Із відповіді ДП «Західгеодезкартографія» та графічного додатку схеми розташування нерухомого майна на земельній ділянці у м.Львові по вул.Туган-Барановського, 30а (а.с.13-14), встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:0018, за адресою: м.Львів, вул.Туган-Барановського, 30а, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2, розташований ще один обєкт нерухомого майна, без перекриття даху, названий в документах, як гараж (безхазяйне майно), площею 28,7 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. О.Кониського, 1.

При цьому, з інформації Відділу у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 26.04.2017 року (а.с.15), отриманої відповідно до даних державного земельного кадастру, встановлено, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку за адресою: м.Львів, вул.Кониського, 1, відсутні.

Отже, вказаний вище обєкт нерухомого майна, без перекриття даху, названий в документах, як гараж (безхазяйне майно), площею 28,7 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. О.Кониського, 1, став предметом оспорюваного позивачем договору оренди №Л-10026-16 від 25.03.2016 року (а.с.6-7), який було укладено між управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та третьою особою ОСОБА_4

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені вище обставини, стороною відповідача та третьою особою надано не було.

Таким чином, судом безспірно встановлено, що гараж, який є предметом оспорюваного договору оренди, знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:0018, за адресою: м.Львів, вул.Туган-Барановського, 30а, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а тому передача цього гаража в оренду (оплатне користування) третій особі ОСОБА_4 порушує право позивача як власника частини цієї земельної ділянки на володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, а тому є підставою, як правильно вказав у своєму рішенні суд першої інстанції, для визнання цього договору оренди недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України.

За наведених вище і встановлених судом фактичних обставин справи, доводи апелянта про те, що право власності на спірний гараж зареєстровано за Львівською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №497 від 06.08.2015 року (а.с.164), не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки наявність рішення про реєстрацію права власності на гараж, прийнятого на підставі лише технічного паспорту, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.65), не спростовують того факту, що спірний гараж знаходиться саме на земельній ділянці позивача ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_5, а не на землях комунальної власності.

До того ж, вказане рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №497 від 06.08.2015 року було оспорене позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в судовому порядку і рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 14.08.2018 року (Справа №463/4388/16-ц) визнане незаконним та скасоване (а.с.167-169). Цим рішенням суду також скасовано державну реєстрацію права власності на спірний обєкт нерухомого майна за Львівською міською радою.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 вересня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

ОСОБА_8