Постанова

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 444/2025/15-ц

провадження № 61-43479св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Львівського національного аграрного університету,

відповідачі: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, Малехівська сільська рада Жовківського району Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Товариство з обмеженою відповідальністю «Амат-Торг-Сервіс»,

треті особи: Відділ Дерземагенства у Жовківському районі Львівської області, Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції Львівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівського національного аграрного університету на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року в складі судді Мартинишин Я. М. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року в складі колегії суддів: Струс Л. Б., Левика Я. А., Шандри М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Львівського національного аграрного університету звернувся до суду з позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Товариства з обмеженою відповідальністю «Амат-Торг-Сервіс» (далі - ТОВ «Амат-Торг-Сервіс»), треті особи: Відділ Дерземагенства у Жовківському районі Львівської області, Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції Львівської області, про визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів.

Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 17 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою» затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність громадянам (відповідачам у справі - фізичним особам) земельні ділянки, на які в подальшому останні отримали державні акти на право приватної власності на землю.

У подальшому вказані громадяни згідно з договорами купівлі-продажу відчужили земельні ділянки на користь Приватного підприємства «Лада-Плюс» (далі - ПП «Лада-Плюс»), яке виготовило технічну документацію із землеустрою та об'єднало ці земельні ділянки в одну, загальною площею 14,66 га, та звернулось до Відділу Дерземагенства у Жовківському районі Львівської області із заявою про поділ вказаної ділянки на три земельні ділянки, площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га.

Розпорядженнями Жовківської районної державної адміністрації Львівської областівід 12 квітня 2010 року надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, будівництва торговельно-складських приміщень та будівництво торговельно-розважального комплексу.

Рішенням Львівської обласної ради від 13 жовтня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж с. Малехів» затверджено технічну документацію по зміні меж с. Малехів Жовківського району Львівської області та відповідно до вказаного рішення спірні земельні ділянки включені до меж цього населеного пункту.

Рішеннями Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської областівід 24 січня 2011 року затверджено технічну документацію по зміні цільового призначення земельних ділянок, площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га, з ведення особистого селянського господарства на розміщення торговельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень.

На підставі договорів купівлі-продажу від 29 жовтня 2012 року, 30 жовтня 2012 року та 01 листопада 2012 року ПП «Лада-Плюс» відчужило спірні земельні ділянки Приватному підприємству «Союзавтоцентр» (далі - ПП «Союзавтоцентр»), яке 07 листопада 2012 року на підставі договорів купівлі-продажу відчужило їх на користь ТОВ «Амат-Торг-Сервіс».

У подальшому ТОВ «Амат-Торг-Сервіс» об'єднало земельні ділянки площами 3,5717 га та 4,4283 га в одну загальною площею 8 га, тому останньому належить дві земельні ділянки площами 8 га та 6,6616 га.

Разом з тим, розпорядження Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 17 грудня 2008 року прийнято на підставі та на виконання постанови Бродівського районного суду Львівської області від 26 травня 2008 року у справі № 2а-118/2008 та постанови Жовківського районного суду Львівської області від 15 липня 2008 року у справі № 2а-97/08, які в подальшому були скасовані.

Законним власником спірних земельних ділянок є Львівський національний аграрний університет, який є правонаступником Державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський» (далі - ДПНДГ «Дублянський»).

Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області не приймалось розпорядження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не приймались рішення щодо вилучення зазначених земель з користування ДПНДГ «Дублянський».

В той же час в проектах землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок та матеріалах, на підставі яких приймалось спірне розпорядження від 17 грудня 2008 року, відсутня нотаріально посвідчена заява землекористувача ДПНДГ «Дублянський» про не заперечення вилучення земель.

На час виникнення спірних правовідносин правом вилучення спірних земель був наділений Кабінет Міністрів України, проте такого рішення він не приймав, тому Жовківська районна державна адміністрація Львівської області вийшла за межі наданих їй повноважень та порушила вимоги ЗК України.

Таким чином, у зв'язку із скасуванням судових рішень, що стали первинними підставами для видачі Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області розпорядження від 17 грудня 2008 року, спірні земельні ділянки відчужувалися за відплатними правочинами з порушенням законодавства і на даний час незаконно перебувають у приватній власності ТОВ «Амат-Торг-Сервіс».

Оскільки, відповідачі набули права власності на спірне майно в осіб, які не мали права його відчужувати, тобто не у власника і не в особи, яка вправі була розпоряджатися спірним майном, а рішення судів, на підставі яких право власності на спірну землю перейшло до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, скасовано, оскаржуване розпорядження та спірні державні акти підлягають визнанню недійсними.

Позивачі по справі не є стороною договорів купівлі-продажу, які опосередковували перехід права власності на спірні земельні ділянки, тому їх права підлягають захисту саме шляхом задоволення віндикаційного позову.

На підставі викладеного заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Львівського національного аграрного університету просив: визнати недійсним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 17 грудня 2008 року № 1090 «Про затвердження проекту землеустрою»; визнати недійними: державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_4 площею 2 га; державний акт серії НОМЕР_5 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_6 площею 2 га; державний акт серії НОМЕР_3 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_5 площею 2 га; державний акт серії НОМЕР_2 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_7 площею 2 га; державний акт серії НОМЕР_4 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_8 площею 2 га; державний акт серії НОМЕР_4 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_9 площею 2 га; державний акт серії НОМЕР_6 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_10 площею 0,66 га; державний акт серії НОМЕР_7 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_11 площею 2 га; визнати недійним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 12 квітня 2010 року № 487 «Про надання дозволу ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво торговельно-складських приміщень та будівництво торговельно-розважального комплексу»; визнати недійсним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 12 квітня 2010 року № 490 «Про надання дозволу ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво торговельно-складських приміщень та будівництво торговельно-розважального комплексу»; визнати недійсним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 12 квітня 2010 року № 491 «Про надання дозволу ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво торговельно-складських приміщень та будівництво торговельно-розважального комплексу»; визнати недійсним рішення Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 24 січня 2011 року № 30 «Про затвердження технічної документації по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, ПП «Лада-Плюс» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торговельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень»; визнати недійсним рішення Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 24 січня 2011 року № 31 «Про затвердження технічної документації по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 3,5717 га, ПП «Лада-Плюс» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торговельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень»; визнати недійсним рішення Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 24 січня 2011 року № 32 «Про затвердження технічної документації по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 6,6616 га, ПП «Лада-Плюс» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торговельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень»; витребувати з незаконного володіння ТОВ «Амат-Торг-Сервіс» на користь Львівського державного аграрного університету земельні ділянки площами 6,6616 га та 8 га.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що земельні ділянки, щодо яких було надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність для ведення особистого селянського господарства, не перебували у власності чи в користуванні (оренді, постійному користуванні) позивачів. Прийняття розпорядження від 17 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою» Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області здійснювалось на підставі погодженого у встановленому законом порядку проекту відведення земельних ділянок у власність та за зверненням фізичних осіб, яким земельні ділянки передавались у власність.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що спірні земельні ділянки знаходились за межами населеного пункту с. Малехів Жовківського району Львівської області, тому розпорядження ними входило до компетенції Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в той час як визначені статтею 12 ЗК України повноваження Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області не поширювались на ці земельні ділянки. Правомірність винесення Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області розпорядження від 17 грудня 2008 року № 1090 «Про затвердження проекту землеустрою» встановлено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05 червня 2013 року у справі № 444/697/13-ц, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, Львівський національний аграрний університет, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не дали належної правової оцінки переходу прав та обов'язків ДПНДГ «Дублянський» до Львівського національного аграрного університету, яке набуло права на користування спірними земельними ділянками. Суди залишили поза увагою, що відсутнє рішення про вилучення вказаних земельних ділянок з користування ДПНДГ «Дублянський», тому вони не могли належати до земель державної або комунальної власності. Передумова для розроблення проекту відведення земельних ділянок відсутня, а отже і розпорядження Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 17 грудня 2008 року суперечить чинному законодавству.

У жовтні 2018 року Малехівська сільська рада Жовківського району Львівської області подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення сільської ради від 24 січня 2011 року № 30, 31, 32, які позивач простить визнати недійсними, прийняті відповідно до законодавства та у межах визначених законом повноважень. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що Львівський державний аграрний університет має право власності або право користування спірними земельними ділянками, а вказані доводи спростовані судовим рішенням Господарського суду Львівської області від 18 грудня 2008 року у справі № 30/202, яке набрало законної сили, та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року у справі № 2а-6825/11/1370. Твердження скаржника, що оскаржуване рішення Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 17 грудня 2008 року прийнято на підставі судових рішень, які в подальшому були скасовані, суперечить змісту цих судових рішень та вказаного розпорядження, а також не підтверджено жодними доказами.

У листопаді 2018 року Міністерство аграрної політики та продовольства України подало пояснення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що Львівський державний аграрний університет як правонаступник ДПНДГ «Дублянський» має право користування спірними земельними ділянками.

30 жовтня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що розпорядженням Жовківської районної державної адміністрації Львівської області від 17 грудня 2008 року № 1090 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 14,6616 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області ліворуч автодороги Київ-Чоп на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_4 отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 503991, ОСОБА_6 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, ОСОБА_5 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, ОСОБА_7 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, ОСОБА_8 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, ОСОБА_9 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 ОСОБА_11 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, ОСОБА_10 - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6.

Вказані вище фізичні особи на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грень Н. М. 30 вересня 2009 року, відчужили спірні земельні ділянки на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області на користь ПП «Лада-Плюс».

У подальшому ПП «Лада-Плюс» виготовило технічну документацію із землеустрою, об'єднало належні підприємству земельні ділянки в одну, загальною площею 14,66 га та звернулось до відділу Держкомзему у Жовківському районі Львівської області із заявою про поділ вищевказаної ділянки на три земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га.

Розпорядженнями Жовківської районної державної адміністрації львівської області від 12 квітня 2010 року надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на будівництво торговельно-складських приміщень та будівництво торговельно-розважального комплексу.

Суди встановили, що рішенням Львівської обласної ради від 13 липня 2010 року № 1276 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району», яке не оскаржене і не скасоване, затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Жовківського району Львівської області, зокрема, включено в межі цього села земельні ділянки загальною площею 325,8 га, з яких: 152 га - землі під сільськогосподарськими підприємствами; 88,7162 га - надані у власність і користування громадянам землі; 12,7104 га - землі під закладами, установами, організаціями; 18,9583 га - землі під підприємствами промисловості; 29,9366 га - землі під підприємствами транспорту та зв'язку; 16,0061 - землі під військовими частинами, підприємствами Міністерства оборони України; 7,4724 га - землі запасу сільської ради. Цим рішенням до меж с. Малехів Жовківського району Львівської області включено спірні земельні ділянки.

Рішеннями Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 24 січня 2011 року № 30, 31, 32 затверджено ПП «Лада-Плюс» проекти землеустрою з відведення земельних ділянок щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення торговельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень.

На підставі договорів купівлі-продажу від 29 жовтня 2012 року, 30 жовтня 2012 року та 01 листопада 2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А. В., ПП «Лада-Плюс» відчужило земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га ПП «Союзавтоцентр».

ПП «Союзавтоцентр» на підставі договорів купівлі-продажу від 07 листопада 2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І. В., відчужило вказані земельні ділянки ТОВ «Амат-Торг-Сервіс».

Придбані у ПП «Союзавтоцентр» земельні ділянки площею 4,4283 га та 3,5717 га за заявою ТОВ «Амат-Торг-Сервіс» до Відділу Держземагенства у Жовківському районі Львівської області об'єднано в одну земельну ділянку площею 8 га.

Суди встановили, що на підставі державного акту серії ЯН № 471385 та державного акту серії ЯН № 406759 ТОВ «Амат-Торг-Сервіс» на праві власності належать земельні ділянки площею, відповідно, 8 га та 6,6616 га, що знаходяться на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першою і другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (стаття 84 ЗК України).

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування чітко визначені статтею 122 ЗК України.

Отже, земельні ділянки перебувають у комунальній власності, тобто належать територіальній громаді, лише у випадку їх розташування в межах населеного пункту, а землями запасу, які є землями державної власності та розташовані за межами населених пунктів, розпоряджаються саме органи виконавчої влади.

Суди встановили, що спірні земельні ділянки на момент їх передачі відповідачам не знаходилась в межах населеного пункту та перебували у державній власності. Отже, право власності на спірні земельні ділянки, набуте ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади (від 17 грудня 2008 року № 1090), слід вважати таким, що відповідає чинному на момент набуття цього права законодавству України.

Крім того, правомірність винесення Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області розпорядження від 17 грудня 2008 року № 1090 «Про затвердження проекту землеустрою» встановлено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05 червня 2013 року, яке набрало законної сили, у справі № 444/697/13-ц за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ПП «Лада-Плюс», ТОВ «Амат-Торг-Сервіс», треті особи: Відділу Держземагенства у Жовківському районі Львівської області, Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ГреньН. М., про визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За таких обставин можна зробити висновок про те, що порушення, невизнання або оспорювання права власності (права користування) особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд повинен установити: наявність у особи права власності на майно, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судами встановлено, що належних та достатніх доказів набуття позивачем (Львівським національним аграрним університетом)права користування спірним майном (земельними ділянками) не надано суду у встановленому порядку.

Так, рішенням Господарського суду Львівської області від 18 грудня 2008 року, яке набрало законної сили, у справі № 30/202 за позовом Львівського національного аграрного університету до Управління земельних ресурсів у Жовківському районі львівської області, Регіональної філії Центру державного земельного кадастру у Львівській області, треті особи - Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області, Грибовицька сільська рада Жовківського району Львівської області, Малехівська сільська рада Жовківського району Львівської області, Грядівська сільська рада Жовківського району Львівської області, Управління земельних ресурсів у Жовківському районі Львівської області, про визнання права постійного користування на земельну ділянку, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Вказаним вище рішенням господарського суду встановлено відсутність факту набуття ДПНДГ «Дублянський» та його правонаступником - Львівським національним аграрним університетом, права користування земельними ділянками, зокрема на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, до складу яких, на думку позивачів входять спірні у даній справі земельні ділянки.

Встановлені вказаним рішенням обставини позивачами в загальному порядку не спростовано.

Позивачем не надано належних доказів про надання в користування ДПНДГ «Дублянський» спірних земельних ділянок, а також не представлено правовстановлюючих документів щодо узаконеного користування такими (державний акт, договір оренди тощо).

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що земельні ділянки, щодо яких було надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність для ведення особистого селянського господарства, не перебували у власності чи в користуванні (оренді, постійному користуванні) позивачів.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що суди не дали належної правової оцінки переходу прав та обов'язків ДПНДГ «Дублянський» до Львівського національного аграрного університету, яке набуло права на користування спірними земельними ділянками, оскільки суди дослідили та дали належну правову оцінку поданим позивачем на підтвердження вказаних обставин та зібраним у справі доказам, зокрема, наказу Міністерства аграрної політики України від 14 травня 2005 року № 158 «Про реорганізацію державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський», державному акту на вічне користування землею колгоспами № 536755 від 26 січня 1952 року, наказу Міністерства сільського господарства УРСР від 10 березня 1959 року № 212 «Про забезпечення населення м. Львова овочами та картоплею за рахунок виробництва їх у спеціалізованих радгоспах області», постанові ЦК КП УРСР і Ради Міністрів УРСР від 26 лютого 1959 року № 257, наказу Міністерства сільського господарства УРСР від 13 березня 1959 року № 207-ІІ, історичній довідці учгоспу «Дублянське», Наказу від 10 серпня 1960 року № 203 «Про передачу Львівському сільськогосподарському інституту радгоспу «Дублянський», наказу від 19 серпня 1960 року № 178 «Про передачу Львівському сільськогосподарському Інституту радгоспу «Дублянський», акту приймання-передачі від 23 серпня 1960 року тощо.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відсутнє рішення про вилучення вказаних земельних ділянок з користування ДПНДГ «Дублянський», тому вони не могли належати до земель державної або комунальної власності, оскільки преюдиційним рішенням Господарського суду Львівської області від 18 грудня 2008 року, яке набрало законної сили, встановлено відсутність факту набуття ДПНДГ «Дублянський» та його правонаступником - Львівським національним аграрним університетом, права користування земельними ділянками, зокрема на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, до складу яких, на думку позивачів входять спірні у даній справі земельні ділянки.

Крім цього, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано розпорядження Жовківської районної адміністрації Львівської області від 10 червня 2004 року «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки при здійсненні землеустрою з видачею державного акта на право постійного користування землею ЛДАУ на території Дублянської міської, Грядівської, Мелехівської сільських рад».

Вказаним рішення адміністративного суду встановлено, що спірне розпорядження Жовківської районної адміністрації Львівської області від 10 червня 2004 року прийнято без врахування факту про відсутність у Львівського національного аграрного університету права на постійне користування землею на території Дублянської міської, Грядівської, Мелехівської сільських рад.

Разом з тим, необхідно зазначити, що відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).

ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій «законності» означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

«Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Разом з тим, вилучення спірної земельної ділянки у добросовісного набувача буде свідчити про втручання в право особи на мирне володіння майном за відсутності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності, оскільки таким втручанням буде порушена справедлива рівновага між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав юридичної особи, яка є власником земельної ділянки.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Львівського національного аграрного університету залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. М. Сімоненко