Справа № 428/5818/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9) про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_4, в розмірі 5979,88 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.03.2017 року помер чоловік позивача - ОСОБА_4. 21.11.2017 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 106853 грн. 79 коп. Спадкодавцями вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_5, по 1/2 частці спадкового майна кожному. Вартість 1/2 частки спадкового майна, на яке видане це свідоцтво, становить 53426 грн. 89 коп. Згідно відповіді відповідача № 35/Б-5 від 26.01.2018 року розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_4 складає 94894,02 грн. 23.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_4 в установленому законом порядку. 25.11.2017 року відповідач сплатив недоотриману пенсію позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку вищезазначеного майна у розмірі 47447,01 грн. Відповідач взяв період з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року щодо виплати недоотриманої пенсії померлим чоловіком позивача, тобто за три роки до дня звернення. У виплаті суми в розмірі 5979,88 грн. було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Фактично, відповідач проігнорував період з 01.08.2014 року по 31.10.2014 року щодо заборгованості у виплаті пенсії померлому, керуючись ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та застосував трирічний строк до дня звернення, чим переклав вину на померлого пенсіонера, який не отримав пенсію у цей період, незважаючи на наявність свідоцтва про право власності.

Відповідач ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало письмовий відзив на позов, в якому вказало, що ОСОБА_1 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсії її чоловіка за період з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року, тому як згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. ОСОБА_4 помер 15.03.2017 року. Пенсія ОСОБА_6 не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами його сімї та увійшла до складу спадщини. З даною заявою позивач звернулась 23 листопада 2017 року. Враховуючи, що ОСОБА_4 не перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, а тому виплата пенсії йому була припинена не з вини відповідача та пенсія за життя з 01.08.2014 року ОСОБА_6 відповідачем нарахована не була, то з 01.08.2014 року пенсія була не отримана з вини пенсіонера. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону № 1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Дана правова позиція узгоджується із позицією Пенсійного фонду України, викладеною у листі від 11.12.2017 року № 39481/02-22, яким була надана відповідь на лист головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.11.2017 року № 13476/02-02. Отже, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_7 надала письмову відповідь на відзив, в якій вказала, що після прийняття спадщини ОСОБА_1 сума недоотриманої її чоловіком ОСОБА_8 пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які ввійшли до складу спадщини. Подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюється нормами Цивільного кодексу України, в даному випадку, про спадкові відносини. Застосування до порядку визначення розміру пенсії, недоотриманої ОСОБА_6 у звязку з його смертю, положень статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» не є правильним та розумним, оскільки частина перша цієї статті врегульовує порядок нарахування суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини. В даному випадку вини ОСОБА_6 в тому, що він не отримував пенсію, немає, оскільки він був інвалідом 1 групи та прикований до ліжка після отриманої травми на виробництві, потребував постійного стороннього догляду з 1979 року. Крім того, законом не передбачено, що такий порядок нарахування недоотриманої пенсії застосовується і до спадкоємців пенсіонера. Отже, аргументи та заперечення, які викладені у відзиві є такими, що не відповідають положенням діючого законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 506156, виданого 10.10.2017 року Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 помер 15.03.2017 року, про що 30.08.2017 року складено відповідний актовий запис № 105.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМХ № 017683, посвідченого 21.11.2017 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_9, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 березня 2017 року, є його дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_5. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 106853 грн. 79 коп. Ця недоотримана пенсія належить ОСОБА_4, згідно листа ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області від 13.10.2017 року за № 17152/03-21. Вартість 1/2 частки спадкового майна складає 53426 грн. 89 коп.

З копії листа ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 14/Б -4 від 17.01.2018 року вбачається, що оскільки ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області за отриманням недоодержаної пенсії чоловіка в листопаді 2017 року, недоодержана пенсія була виплачена за період з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року, тобто за три роки до дня звернення.

Згідно копії листа УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 35/Б-5 від 26.01.2018 року, 23.11.2017р. ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_4. Керуючись свідоцтвом про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку вищезазначеного майна ОСОБА_1 було сплачено недоотриману пенсію 25.11.2017р. в розмірі 47447,01 грн. (талон до разового доручення №849807/755).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім'ї за умови, якщо саме ці суб'єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім'ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, яка належала за життя ОСОБА_4, в розмірі 5979,88 грн. (53426,89 грн. належних до виплаті спадкоємцю 47447,01 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 5979,88 грн.)

Також, суд вважає за необхідне окремо відзначити, що ця справа підлягала розгляду саме за правилами цивільного судочинства, адже предметом позовних вимог був захист цивільних (спадкових) прав спадкоємця на отримання належного їй спадкового майна, яке протиправно утримує у себе інша особа. При цьому, належним відповідачем за цими вимогами є саме ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, адже за змістом статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» саме на Пенсійний фонд покладено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Правильність вищевказаних висновків суду в частині юрисдикції спору та в частині належності відповідача підтверджується практикою Верховного Суду, яка відображена в постанові від 14 червня 2018 року по справі № 527/346/16-ц.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 13 від 23.05.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог і прохання представника позивача стягнути з відповідача судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, код 21792459, місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ЕМ № 502358, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1, грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом недоотриманої суми пенсії у звязку із смертю ОСОБА_4, у розмірі 5979 (пять тисяч девятсот сімдесят девять) грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області код 21792459, місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ЕМ № 502358, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1, суму судових витрат в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 06 липня 2018 року.

Суддя Д.Б. Баронін