233 № 233/2887/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Разом з ним у спірному жилому приміщенні зареєстрований його син - відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проте, відповідач понад 10 років у спірному жилому приміщенні не мешкає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, його особисті речі в будинку відсутні.
Оскільки відповідач тривалий час відсутній у спірному житловому приміщенні без поважних причин, вважає, що він має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, пояснивши, що відповідач створив сім`ю та разом із родиною мешкає на території АР Крим. З 2008 року відповідач жодного разу у спірному жилому приміщенні не з`являвся. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Кіндратівської сільської ради від 11 грудня 2001 року № 59, є власником жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 26 грудня 2001 року, записаного у реєстрову книгу за № 32 за реєстровим № 6966 (а.с.19).
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У спірному жилому приміщенні зареєстрований син власника квартири ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради №863 від 09.07.2018 року (а.с.17).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин більше десяти років.
Зазначена обставина підтверджена показами свідка ОСОБА_3 , сусідки сторін, яка у судовому засіданні підтвердила факт відсутності відповідача понад десять років у спірному жилому приміщенні.
А також Актом з перевірки паспортного режиму від 31 травня 2018 року (а.с.5), згідно із яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше десяти років в будинку АДРЕСА_1 не мешкає. При огляді домоволодіння особистих речей ОСОБА_2 не виявлено.
Крім того, з довідки КУ «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради № 01-14/1720 від 02 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за наданням амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги в період з 01.01.2008 року по теперішній час в КУ «ЦРЛ» не звертався. Медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_2 в реєстратурі КУ «ЦРЛ» відсутні (а.с.35).
З довідки Костянтинівського об`єднаного військового комісаріату від 03.08.2018 року № 4967 (а.с.38) вбачається, що ОСОБА_2 на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у Костянтинівському ОМВК Донецької області не перебуває.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 04 жовтня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш