ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1447/17
Провадження № 22-ц/4820/300/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю прокурора, відповідача та представників відповідачів,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури до Кам'янець-Подільської районної ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, Комунального закладу «Кам'янець-Подільський районний центр первинної медико- санітарної допомоги», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Кам'янець-Подільська центральна районна лікарня, комунальне підприємство «Лебідь», Кам'янець-Подільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про визнання незаконним та скасування рішення Кам'янець-Подільської районної ради, визнання незаконними та скасування розпоряджень органу приватизації, визнання недійсними свідоцтв про право власності на житло, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Хмельницької області на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 16 серпня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року заступник керівника Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури, звертаючись з цим позовом в інтересах держави до відповідачів, вказував, що рішенням Кам'янець-Подільської районної ради № 78 від 25.06.2015 р. «Про надання дозволу на передачу у власність (на приватизацію) квартир медичним працівникам, які працюють у Кам'янській амбулаторії загальної практики сімейної медицини» надано дозвіл на передачу у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 квартир № 1, № 2, № 3 відповідно площами 47,6 кв.м, 79,9 кв.м, 98,6 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1. В подальшому розпорядженнями керівника органу приватизації Сукача В.О. № 195 від 12.08.2015 р., №196 від 12.08.2015 р., №197 від 25.08.2015 р задоволено відповідно заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 та передано останнім ці квартири у приватну власність. 12.08.2015 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на житло серії НОМЕР_1, 12.08.2015 року ОСОБА_10 отримала свідоцтво про право власності на житло серії НОМЕР_2, 25.08.2015 р. ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності на житло серії НОМЕР_3. Прокурор зазначав, що в порушення ст.ст. 31, 36, 43 Житлового кодексу України, ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду» відповідачі отримали житло у приватну власність за відсутності законних підстав - на час приватизації в квартирах постійно не проживали, ордери на вселення їм не видавалися, договори найму з ними не укладалися, на обліку потребуючих поліпшення житлових умов відповідачі не перебували. Тому вказані квартири, що є комунальною власністю, відчужено на користь відповідачів незаконно, внаслідок чого порушується публічний порядок, що встановлений законом, а також завдається шкода правам невизначеного кола осіб - громадянам, які перебувають на обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов і могли б бути забезпечені житлом за рахунок цього житлового фонду.

Просив визнати незаконним та скасувати рішення Кам'янець-Подільської районної ради № 78 від 25.06.2015 р. «Про надання дозволу на передачу у власність (на приватизацію) квартир медичним працівникам, які працюють у Кам'янській амбулаторії загальної практики сімейної медицини», визнати незаконними та скасувати розпорядження органу приватизації № 195 від 12.08.2015 року, яким ОСОБА_4 передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_1, №196 від 12.08.2015 року, яким ОСОБА_10 передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_2, № 197 від 25.08.2015 року, яким ОСОБА_5 передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_3, визнати недійсними свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 від 12.08.2015 року, серії НОМЕР_2 від 12.08.2015 року, серії НОМЕР_4 від 25.08.2015 року, видані на ім'я відповідачів.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 09 червня 2017 р до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Кам'янець- Подільську центральну районну лікарню.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 18 вересня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено КП «Лебідь» та в якості співвідповідача Кам'янець-Подільську районну державну адміністрацію.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 07 грудня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Комунальний Заклад «Кам'янець-Подільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги».

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 05 лютого 2018 року до участі у справі в якості відповідачів залучені ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року до участі у справі залучений в якості третьої особи орган опіки та піклування Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 16 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01.06.2017 року у вигляді накладення арешту на квартиру загальною площею 47,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у власності ОСОБА_4; на квартиру загальною площею 98,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у власності ОСОБА_10; на квартиру загальною площею 79,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває у власності ОСОБА_5

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі прокуратура Хмельницької області вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що розпорядженням органу приватизації спірні квартири незаконно передано у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, при цьому останні не отримували ордери на проживання у вказаних квартирах та не перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Також на час прийняття рішення Кам'янець-Подільської районної ради про надання дозволу на передачу у власність (приватизацію) з ними не було укладено договору найму житла щодо вказаних квартир. В ході розгляду спору не визначено правовий статус квартир, що має вирішальне значення щодо їх надання.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

ОСОБА_10, представники відповідачів просили відхили апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у період 2006-2010 років на замовлення Кам'янець-Подільської районної лікарні в с. Кам'янка Кам'янець-Подільського району було збудовано приміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини для обслуговування жителів с. Кам'янка Кам'янець-Подільського району Подільського району.

Рішенням Кам'янець-Подільської районної ради №25 від 23 вересня 2010 року створено Кам'янську амбулаторію загальної практики сімейної медицини.

З 01.10.2010 року будівля Кам'янської амбулаторії ЗПСМ передана Кам'янець-Подільській центральній районній лікарні.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 є медичними працівниками, працюють в Кам'янській амбулаторії ЗМСД. Власним житлом по місцю роботи в с.Кам'янка не забезпечені.

У серпні 2010 року з дозволу органу державної влади ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 вселилися в квартири відповідно №№ 1, 2, 3 в будинку АДРЕСА_1 та проводили за власний кошт ремонт наданим їй квартир.

Рішенням Кам'янської сільської ради № 102 від 15.11.2012 року надано дозвіл Кам'янець-Подільській районній раді оформити право власності на будівлю амбулаторії загальної практики сімейної медицини з квартирами для обслуговуючого персоналу загальною площею 583 кв.м, в тому числі підвал 97,1 кв.м та трьох квартир загальною площею 226,1 кв.м, житловою площею 135,5 кв.м в АДРЕСА_1 та виготовлено технічний паспорт на будівлю.

16.12.2012 року виконкомом Кам'янської сільської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будівлю амбулаторії загальної практики сімейної медицини з квартирами для обслуговуючого персоналу по АДРЕСА_1, згідно з яким власником цього майна є Кам'янець-Подільська районна рада, та зареєстровано право власності Кам'янець-Подільської районної ради на зазначений об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 38619202.

Рішенням Кам'янець-Подільської районної ради від 14.11.2013 року №27 вказане майно передано з оперативного управління (балансу) Кам'янець-Подільської центральної лікарні в оперативне управління (на баланс) Комунального Закладу «Кам'янець-Подільський районний Центр ПМСД» Кам'янську амбулаторію ЗПСМ.

ТОВ «Керамік» на замовлення виконувало роботи по будівництву амбулаторії сімейної медицини в с.Кам'янка. Згідно актів приймання-здачі виконаних будівельних робіт, опоряджувальні роботи підрядником проводилися лише у приміщеннях амбулаторії. В житлових приміщеннях на другому поверсі амбулаторії ремонтні роботи не проводились за відсутності коштів.

30 липня 2014 року на спільному засіданні профспілкового комітету та адміністрації Кам'янець-Подільського районного Центру ПМСД, протокол №3, прийнято рішення про надання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 квартир №1,2,3 в будинку по АДРЕСА_1.

Кам'янець-Подільською районної радою прийнято рішення 25.06.2015 р. «Про надання дозволу на передачу у власність (на приватизацію) квартир медичним працівникам, які працюють у Кам'янській амбулаторії загальної практики сімейної медицини».

31.07.2015 року укладені договори найму між комунальним закладом Кам'янець-Подільський районний Центр ПМСД та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, квартир №1, 2, 3 в будинку по АДРЕСА_1.

Згідно акта прийому-передачі в найм відомчого житла від 31.07.2015 року житлові приміщення - квартири №№ 1, 2, 3 в будинку по АДРЕСА_1 передані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 З даного акта вбачається, що наймачі фактично проживають в квартирах станом на 25 березня 2012 року. На момент юридичного укладення договору квартири придатні для проживання, на момент фактичної передачі квартири потребували ремонту - штукатурка та оздоблення стін, стяжка і застелення підлоги, сантехнічні роботи у ванній, туалеті та кухні, внутрішні електромережні роботи, які були здійснені власним коштом відповідачами після фактичної передачі кожному з них квартири.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, відповідачами були надані всі необхідні документи для приватизації житла, окрім ордера, тому підстав для відмови у приватизації житла в органу приватизації не було, при цьому відсутність у відповідачів документів на право вселення не може бути поставлена їм у провину, оскільки правомірність вселення та проживання відповідачів і членів їх сімей власником житла на час приватизації спірних квартир під сумнів не ставилася, відповідачі вселилися в квартири на законних підставах і протягом тривалого часу використовують їх як єдине житло. Кам'янець-Подільська районна рада належно розпорядилася майном комунальної власності, оскільки право відповідачів на приватизацію житлового приміщення, яке вони займали на відповідній правовій підставі, гарантовано Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду та наявність підстав для задоволення позову є необґрунтованими.

Так, відповідно до ст.345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути права власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

За змістом ч.ч. 4-5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідачі вселилися в спірні квартири не самовільно, а на підставі розпорядчих актів державних установ, в яких працювали, та за згодою органів місцевого самоврядування та органів державної влади.

Цей факт також підтверджується протоколом спільного засідання профкому та адміністрації Кам'янець-Подільської ЦРЛ від 05.07.2010 року № 11, яким прийнято рішення надати квартири у відомчому будинку Центральної районної лікарні по АДРЕСА_1 для тимчасового проживання лікарям поліклініки Кам'янець-Подільської ЦРЛ ОСОБА_10 та ОСОБА_5, дослідженим апеляційним судом.

Протоколом спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації Кам'янець-Подільського районного центру ПМСД № 3 від 30.07.2014 року фактично підтверджено рішення надати ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_10 як медичним працівникам центру квартири № № 1, 2, 3 в будинку по АДРЕСА_1.

При цьому прокурор не оспорює правомірність вселення та проживання відповідачів і членів їх сімей у спірних квартирах на час їх приватизації.

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Питання непорушності права приватної власності також врегульовано Конвенцією про захист прав та основоположних свобод 1950 року і протоколом Першим до неї з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини щодо її практичного застосування, які є джерелом права в цивільному судочинстві згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У вказаній справі прокурор оспорює законність набуття права власності на спірні квартири відповідачами, а відтак справа стосується втручання в майнові права цих осіб.

В рішенні у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року ЄСПЛ визначив основні критерії, згідно яких необхідно оцінювати дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Подібні висновки щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції можна знайти в рішеннях у справах "Стретч проти Сполученого Королівства", «Рисовський проти України», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», "Спорронг та Льонротт проти Швеції", "Беєлер проти Італії", «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» тощо.

У рішення суду у справі «Рисовський проти України» суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Суд вказав, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Цей висновок підтверджений і в інших рішеннях ЄСПЛ - у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії".

Встановлено, що відповідачі, вселяючись у надане житло, жодних протиправних дій чи бездіяльності не допустили, при цьому покладалися на легітимність добросовісних дій державних органів при наданні їм квартир.

Ризик допущеної помилки державних органів, що полягала у невидачі ордеру на вселення у надане житло, повинен покладатися на саму державу, а допущена помилка не можуть виправлятися за рахунок відповідачів, що набули право власності на спірні квартири.

Отже, факт неотримання ордерів на проживання у вказаних квартирах відповідачами не свідчить про незаконність розпорядження органу приватизації про передачу квартир у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10

Факт укладення договору найму житла щодо вказаних квартир з відповідачами 31.07.2015 року, після прийняття рішення Кам'янець-Подільської районної ради про надання дозволу на передачу у власність (приватизацію) також не є підставою для визнання незаконною приватизації житла.

При цьому вказуючи, що оскаржуваними актами завдається шкода правам невизначеного кола осіб - громадянам, які потребують поліпшення житлових умов і могли б бути забезпечені житлом за рахунок цього житлового фонду, прокурор не зазначив, які саме особи претендували на отримання спірних квартир і право яких саме осіб порушено.

При цьому в засіданні апеляційного суду прокурор ствердив, що на його думку спірні квартири могли б бути надані лише медичним працівникам, виходячи з їх статусу (квартири для обслуговуючого персоналу амбулаторії).

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі, апеляційний суд констатує, при такому втручанні у майно відповідачів не буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав відповідачів як власників житла, а отже, таке втручання у право власності відповідачів не буде справедливим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Хмельницької області залишити без задоволення.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 грудня 2018 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С.Гринчук

А.М. Костенко