Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2860/17
номер провадження 2/215/196/18
20 вересня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого судді Дудікова А.В.,
при секретарі: Бисовій В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/2860/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», про відшкодування шкоди завданої смертю чоловіка,-
У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої смертю чоловіка.
Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 12.12.2015р. в Тернівському районі на перехресті вул. С. Колачевського з автодорогою із с. Горький, автомобіль Шевролет Авео, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_4 власником якого є ОСОБА_3, здійснив наїзд на ОСОБА_7, внаслідок чого останній помер. Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП Дніпропетровської області ст. лейтенанта поліції Мішуровського О.Ю. від 29.04.2017р. закрито кримінальне провадження по даному факту. ОСОБА_4 не притягнуто до кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, у зв'язку із тим, що слідство не встановило очевидців події. ОСОБА_7 був чоловіком позивачки. Внаслідок загибелі чоловіка під колесами автомобіля, позивач втратила близьку людину, з якою вона прожила 57 років, єдиного і головного помічника по домогосподарству, єдиного доглядальника, у неї повністю зруйнувався її звичайний спосіб життя, що завдало їй суттєву моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 200 000 грн, що їй необхідні для лікування і винаймання помічника по домашньому господарству і догляду за нею. Окрім того, позивач витратила на лікування чоловіка 30 285,46 грн, 10 565,40 грн - на його поховання, також на спорудження надгробного пам'ятника потрібно 27 900,00 грн. Відповідачі добровільно відшкодування не здійснюють і в виплаті страхового відшкодування її відмовлено.
У зв'язку з цим ОСОБА_2 просила стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4: моральну шкоду одноразово - 200 000 грн; матеріальну шкоду: 30 285,46 грн - витрати на лікування, 10 565,40 грн. - витрати на поховання, 27 900,00 грн - витрати на спорудження надгробного пам'ятника.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином, однак конверти повернулися до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник відповідача ПАТ «Київський страховий дім» у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином. Подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 19.07.2017р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
06.10.2017р. на адресу суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій просила залучити у якості відповідача ПрАТ «Київський страховий Дім», оскільки цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно полісу №АЕ/3665714 автомобіль НОМЕР_2, була застрахована у вказаній страховій компанії, і відповідно до ст. 23 ЦК України позивач визначила завдану їй моральну шкоду у розмірі 100 000 грн, яку просила стягнути на свою користь з ПрАТ «Київський страховий Дім», як страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн, а також стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4: моральну шкоду одноразово - 100 000 грн; матеріальну шкоду: 30 285,46 грн - витрати на лікування, 10 565,40 грн. - витрати на поховання, 27 900,00 грн - витрати на спорудження надгробного пам'ятника.
Ухвалою суду від 09.10.2017р. залучено ПрАТ «Київський страховий Дім» у якості співвідповідача у даній цивільній справі, було направлено копію ухвали разом з копією позовної заяви.
15.01.2018р. від ПрАТ «Київський страховий Дім» надійшла заява про забезпечення проведення судових засідань у даній справі у режимі відоеконференції. Також подано відзив на позов, в якому представник ПрАТ «Київський страховий Дім», просив у зв'язку відсутністю підстав для задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення 100 000 грн страхового відшкодування згідно Полісу АЕ/3665714, в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 15.01.2018р. заяву ПрАТ «Київський страховий Дім» задоволено, призначено судове засідання в режимі відеоконференції, доручено Шевченківському районному суду м. Києва забезпечення проведення відеоконференції по даній справі.
20.03.2018р. на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій остання посилаючись на ст. 625 ЦК України, збільшила позовні вимоги до ПрАТ «Київський страховий Дім» і просила стягнути з них на свою користь 110 552,00 грн.
30.03.2018р. на адресу суду від ПрАТ «Київський страховий Дім» надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог.
Ухвалою суду від 02.07.2018р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала з 23.01.1960р. у шлюбі з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. (а.с.5,23).
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є пенсіонером, дитиною війни (а.с.6).
Згідно копії поліса «АЕ/3665714, страховик - ПрАТ «Київський Страховий дім», строк дії з 00:00 07.07.2015р. до 06.07.2016р., страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого шкода заподіяна життю і здоров'ю сто тисяч гривень, шкоду майну п'ятдесят тисяч гривень, франшиза 1 000 грн, страхувальник ОСОБА_10, забезпечений транспортний засіб - номерний знак НОМЕР_1, марка - «Chevrolet Aveo» (а.с.117).
23.05.2017р. ОСОБА_2 зверталася з заявою про виплату їй страхової винагороди згідно полісу (а.с.184).
ОСОБА_7 за період з лютого 2015 року по січень 2016 року отримав пенсію за віком при повному стажі 27 703,68 грн (а.с.13).
ОСОБА_2 за період з січня 2015 року по грудень 2015 року отримала пенсію за віком при повному стажі 14 622,44 грн (а.с.14).
Згідно медичних довідок ОСОБА_2 має захворювання ускладнена катаракта, артифакія, ОСО ОД, бронхіальна астма, гіпертонічна хвороба та ін. (а.с.15-20).
ОСОБА_7 помер 06.01.2016р. у віці 75 років, про що 08.01.2016р. складено відповідний актовий запис №48 (а.с. 24).
Згідно копій рецептів лікуючого лікаря, ОСОБА_7 з 12.12.15р. по 06.01.16р. були необхідні ліки, які були придбані, що підтверджуються квитанціями про їх покупку, на загальну суму 30 285 грн 46 коп. (а.с.28-82).
Окрім того, ОСОБА_11 були витрачені грошові кошти на поховання ОСОБА_7, зокрема: 680,40 грн - на організацію та проведення поховання померлого, облаштування місця поховання ОСОБА_7; 2 040 грн - на проведення поминального обіду 09.01.2016р. на 30 осіб; 5 345,00 грн - на купівлю необхідних речей для проведення поховання, 2 500 грн - транспортні перевезення і послуги по організації похорон (а.с.83-84).
Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
На підставі статей 1166 і 1167 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7, а отже саме ОСОБА_4 (ст. 1187 ЦК України) було завдано шкода, яку останній має відшкодувати.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.
Згідно п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого.
Пунктом 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.
У пунктах 3-5, 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначені розміру моральної шкоди суд виходить із того, що позивачем такі вимоги заявлялись на загальну суму 200 000,00 грн (100 000,00 грн з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та 100 000,00 грн з ПрАТ «Київський страховий Дім»).
ПрАТ «Київський страховий Дім», в якому на час ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля НОМЕР_2, з лімітом відповідальності в межах 100 000,00 грн, до цього часу страхове відшкодування потерпілій не виплатило.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), передбачено, що потерпілому відшкодовується: моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому згідно ст. 26-1 цього Закону Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Згідно з частиною 9.3 статті 9 Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що при настанні страхового випадку, пов'язаного з заподіянням шкоди життю та здоров'ю потерпілого, страховиком виплачується не гарантована разова сума 100 000,00 грн, а сукупність витрат, пов'язаних із заподіянням шкоди здоров'ю потерпілого, в межах (не більше ліміту), а саме: 100 000,00 грн х 5 % на одного потерпілого, що складає 5 000,00 грн.
Суд враховуючи глибину фізичних і душевних страждань ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю чоловіка, з яким остання прожила 57 років, єдиного і головного її помічника по домогосподарству, єдиного її доглядальника, оскільки позивач зі слабким зором не може самостійно здійснювати за собою повноцінний догляд, у зв'язку з чим змінився звичайний спосіб її життя, що завдало їй моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню на її користь, а саме: з ОСОБА_4 у розмірі 100 000 грн та з ПрАТ «Київський страховий Дім у розмірі 5 000 грн.
Окрім того ОСОБА_4, має відшкодувати витрати на лікування - у розмірі 30 285,46 грн, на поховання - у розмірі 10 565,40 грн, ОСОБА_7, які були понесені позивачкою, що підтверджені нею належними доказами (квитанціями), в межах заявлених нею позовних вимог, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Відшкодуванню підлягають документально підтвердженні понесені витрати, однак доказів того, що позивач витратила 27 900 грн на спорудження надгробного пам'ятника, суду не надано.
За таких обставин, в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення витрат на спорудження надгробного пам'ятника у розмірі 27 900 грн, слід відмовити.
Позивач у позовній заяві посилаючись на ст. 1190 ЦК України, пред'явила позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_3
Однак доказів того, що ОСОБА_3, особисто чи спільно діями або бездіяльністю яких було завдано ОСОБА_2 шкоди, позивачем не надано та не доведено, а тому в задоволені позову до ОСОБА_3 слід відмовити.
Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.
З огляду на викладене необхідно стягнути приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень та стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави судовий збір у розмірі 1 280 (тисячу двісті вісімдесят) гривень.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», про відшкодування шкоди завданої смертю чоловіка, задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_2 з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» 5 000 грн моральної шкоди.
Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4 100 000 грн моральної шкоди, 30 285 грн 46 коп. - витрат на лікування, 10 565 грн 40 коп. витрат на поховання.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави судовий збір у розмірі 1 280 (тисячу двісті вісімдесят) гривень.
В решті задоволення позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01 жовтня 2018 року.
Суддя: