Справа № 708/592/18
Номер провадження № 2/708/260/18
Р і ш е н н я

Іменем України

13 липня 2018 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 до Вершацької сільської ради, третя особа ПАТ КБ «Приватбанк», про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її батько ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 2,1456 га, розташованої на території Вершацької сільської ради, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 129434 від 10.10.2014 року.

6 листопада 2016 року ОСОБА_2 помер.

Після його смерті спадщину прийняла вона, оскільки на час смерті постійно проживала разом з батьком, що підтверджується довідкою сільської ради, а отже, прийняла спадщину у вигляді вище вказаної земельної ділянки відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, то їй було відмовлено в цьому через те, що вона не прийняла спадщину у встановленому законом порядку та через відсутність свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Факт втрати вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті».

А тому просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що в листопаді 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_2

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яку фактично прийняла позивачка, оскільки постійно проживала з ним до дня смерті.

Однак вона не може оформити спадщину через те, що не була зареєстрована по місцю проживання батька та через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з цим просить встановити факт постійного проживання позивачки з батьком до дня його смерті та визнати за нею право власності на земельну ділянку, що йому належала.

Крім того позивачка погасила заборгованість за кредитним договором, що утворилася в її батька ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк», в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову.

Представник третьої особи повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що їй відомо, що позивачка доглядала за батьком і постійно проживала разом з ним останні шість місяців до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що позивачка доглядала свого батька та проживала з ним постійно до дня його смерті.

Вислухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 285118), 6 листопада 2016 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,1456 га, розташовану в межах Вершацької сільської ради Чигиринського району.

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 129434 від 10.10.2014 року, виданого реєстраційною службою Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області.

Спадкоємицею даного спадкового майна першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивачка, як дочка померлого, про що свідчить свідоцтво про її народження № 486705.

З довідки № 411 від 24.05.2018 року, виданої Вершацькою сільською радою Чигиринського району, слідує, що позивачка на день смерті ОСОБА_2 постійно проживала разом з останнім в одному домоволодінні без реєстрації, вони разом вели господарство, були поєднані спільними побутом.

Даний факт знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні та випливає з показів свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про те, що позивачка постійно проживала разом з батьком ОСОБА_2 до дня його смерті.

А у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» № 11 від 17.03.2018 року, що вище вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК № 129434 від 10.10.2014 року втрачено.

У зв'язку з неприйняттям спадщини у встановлений законом спосіб та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 28.04.2018 року.

Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 493/01-16 від 20.06.2018 року, що після померлого 06.11.2016 року ОСОБА_2 з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України звертався ПАТ КБ «Приватбанк», а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Однак, судячи з наданої представником позивачки ОСОБА_3 квитанції від 03.07.2018 року та довідки, виданої банком, позивачка погасила заборгованість спадкодавця по кредитному договору в сумі 6100грн., у зв`язку з чим станом на 03.07.2018 року ОСОБА_2 заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» не має (а.с.31).

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт постійного проживання позивачки із спадкодавцем і визнати за нею право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 1225, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст., ст. 10, 81, 89, 263- 265, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: 20943, с. Вершаці, вул. Гагаріна, 6 Чигиринського району Черкаської області) з ОСОБА_2, померлим, 06.11.2016 року, на час відкриття спадщини 6 листопада 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючою за адресою: 20943, с. Вершаці, вул. Гагаріна, 6 Чигиринського району Черкаської області) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1456 га (кадастровий номер :01:001:0049), розташовану в адміністративних межах Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області та належну померлому 6 листопада 2016 року ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 129434 від 10.10.2014 року, виданого реєстраційною службою Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, в порядку спадкування за законом, без зміни її цільового призначення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуюча