Постанова

Іменем України

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 233/2833/16-ц

провадження № 61-13552св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2016 року у складі судді Каліуш О. В. тарішення апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Будулуци М. С., Корчистої О.І., Курило В.П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі -ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»), який уточнив у вересні 2016 року, про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, в розмірі 100 % знижки плати за комунальні послуги, у тому числі, за газ, враховуючи встановлені норми споживання газу на двох осіб сім'ї (його та дружину).

07 червня 2016 року контролер з перевірки показників лічильника обліку газу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації

ПАТ «Донецькоблгаз» повідомив його за адресою: Костянтинівський район, АДРЕСА_1 що за ним, як споживачем послуг з газопостачання, рахується борг у сумі 2 386,81 грн, про що надав йому письмове повідомлення з попередженням про зупинення постачання газу у разі неприйняття заходів по погашенню заборгованості на протязі 10 днів, та запропонував звернутися до абонентського відділу міськгазу для з'ясування причин виникнення боргу.

При зверненні до міськгазу виявилось, що станом на 01 серпня 2016 року загальна сума боргу складає 309,86 грн. Проте, підстави виникнення такої заборгованості не пояснили, а заявили, що борг утворився з тієї причини, що він, як споживач послуг з газопостачання, щомісячно не повідомляв газопостачальника телефоном про об'єми спожитого газу.

З такими діями відповідача з нарахування боргу він не згодний, оскільки контролери відповідача щомісячно повинні знімати показники газових лічильників та передавати їх до Управління соціального захисту населення, який провадить оплату за користування газом відповідно до встановлених норм споживання. Вважає, що він не зобов'язаний передавати відповідачу показники лічильника, оскільки показники лічильника знімають контролери газопостачальника.

Станом на 01 серпня 2016 року йому нарахована заборгованість за користування газом в сумі 309, 86 грн, про що зазначено в інформації Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації від 31 серпня 2016 року, яку він вважає необґрунтованою та безпідставною.

На підставі вищевикладеного, позивач просив визнати дії відповідача по нарахуванню боргу незаконними, зобов'язати відповідача списати з нього необґрунтований та незаконно нарахований борг; стягнути з відповідача на його користь добові; компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять, пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати за всі дні його перебування в суді, а саме: 08 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 08 липня 2016 року, 18 серпня 2016 року, 31 серпня 2016 року, 05 вересня 2016 року; компенсацію витрат, пов'язаних зі збором доказів та виконанням інших дій, необхідних для розгляду справи, у відповідності до максимального розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України та у рахунок відшкодування моральної шкоди 80 028,24 грн.

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Заочне рішення районного суду мотивоване тим, що позов пред'явлено до Костянинівського управління по газопостачанню та газифікації, яке згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб є відокремленим підрозділом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» і не є юридичною особою, а позивач наполягав на тому, щоб саме цей підрозділ відповідав за його позовом. Оскільки позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають до задоволення, то відсутні підстави для стягнення з відповідача у відповідності до статей 85, 87 ЦПК України зазначених ним витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» по нарахуванню боргу в червні 2016 року в сумі 2 386,81 грн та станом на 01 серпня 2016 року в сумі 309,86 грн за користування газом ОСОБА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 21 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відповідачем безпідставно нараховано ОСОБА_1 вказану суму боргу за використання газу, без урахування його пільг на підставі статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII (з наступними змінами і доповненнями), а тому дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» по нарахуванню боргу в червні 2016 року в сумі 2 386,81 грн та станом на 01 серпня 2016 року в сумі 309,86 грн за користування газом ОСОБА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 є неправомірними. Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації є структурним підрозділом юридичної особи - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» і для виконання представницьких функцій юридичної особи останнє видало своїм представникам довіреності, тому районний суд мав правильно визначити назву відповідача по справі та розглянути справу по суті позовних вимог. Виходячи з того, що у частині другій статті 16 ЦК України відсутній такий спосіб судового захисту, як зобов'язання відповідача списати борг, тому в цій частині заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, як такі, що суперечать положенням пункту 5 частини першої статті 4 Закону України &qu4 ;Про захист прав споживачів&q? п;, яка передбачає таке відшкодування у разі заподіяння її небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Безпідставним є і посилання позивача і на статті 1166, 1169, 1178 та 1193 ЦК України, які регулюють зобов'язання, що випливають із заподіяння шкоди, і до правовідносин, що випливають із захисту права споживача, не застосовуються. При частковому задоволенні позову з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 слід стягнути компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 21 грн, що передбачено частиною другою та третьою статті 85 ЦПК України відповідно до зазначеного розрахунку. Інші витрати, які просив стягнути позивач, не підлягають відшкодуванню, оскільки матеріалами справи вони не підтверджені.

У касаційнійскарзі, поданій у грудня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення всіх його позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що визнавши дії відповідача незаконними, апеляційний суд незаконно відмовив у задоволенні його вимог про списання боргу та у стягненні з відповідача на його користь всіх зазначених ним видів й розмірів компенсацій. При цьому вважав, що суд апеляційної інстанції неправильно допустив до участі у справі відповідачем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», якого вважає неналежним відповідачем, а співвідповідачем у справі.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частини першої статті 30 Цивільно-процесуального кодексу України, сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації є відокремленим підрозділом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» та не є юридичною особою. Юридичною особою є ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», яке має свій ідентифікаційний код юридичної особи 03361075 та рахунок у банку.

Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації є структурним підрозділом юридичної особи - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

Для виконання представницьких функцій юридичної особи у справі, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» видало своїм представникам довіреності, які долучені до матеріалів справи (а.с. 29, 95).

В розумінні вимог статті 33 ЦПК України, у суду відсутня була потреба в заміні відповідача або залученні співвідповідача у справі.

Відповідно до вимог статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII (з наступними змінами і доповненнями), інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги, в тому числі, 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. На підставі частини четвертої статті 13 цього ж Закону, пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ним, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Статтею 51 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року № 2456-VI передбачено, що при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадян, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Як зазначено в підпункті 5 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 6 серпня 2014 року № 409, в редакції яка діяла з 01 жовтня 2014 року до 28 жовтня 2015 року, з 28 жовтня 2015 року до 23 березня 2016 року, з 23 березня 2016 до 27 квітня 2016 року були встановлені такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами (газом), щодо яких держава надає пільги та встановлює субсидії: за наявності газової плити в разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 9 м куб. на одну особу на місяць; а з 27 квітня 2016 року - 7,1 м куб. на одну особу на місяць.

З тексту письмового повідомлення, наданого в червні 2016 року контролером газопостачальної організації позивачу, встановлено, що у абонента ОСОБА_1 за особовим рахунком за користування газом рахується заборгованість в сумі 2 386, 81 грн. Одночасно його попереджено, що у разі неприйняття заходів по погашенню заборгованості на протязі 10 днів, постачання газу буде припинено. ОСОБА_1 заперечував наявність такої заборгованості за користування газом, та вважав заборгованість безпідставною, а дії відповідача щодо надання такого письмового повідомлення - неправомірними.

Нарахування боргу в червні 2016 року в розмірі 2 386,81 грн за користування газом ОСОБА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 не підтверджується будь-якими розрахунками відповідача.

З інформації ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». встановлено, що контролером зафіксовані показники побутового газового лічильника 22 травня 2015 року - 15165 м куб., а 31 серпня 2015 року - 15 219 м. куб., а станом на 01 червня 2015 року, 01 липня 2015 року та 01 серпня 2016 року показники газового лічильника для визначення обсягу спожитого газу споживачем не надавались (а.с. 54).

Як наведено в тексті цієї ж інформації, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», відповідно до пункту 4 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов'язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показники лічильника газу та протягом п'яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показників лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу по об'єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу (а.с. 54).

За серпень 2015 року нарахування заборгованості за користування газом здійснено ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», виходячи з показників лічильника, а не на рівні планового місячного об'єму споживання газу за відповідний період, виходячи з групи споживання побутового споживача, за такими розрахунками: 15 219 м куб. (останній показник за 22 травня 2015 року) - 15165 м куб. (попередній показник за серпень 2015 року) = 54 м куб. (витрати газу); 54 м куб. х 7,1880 грн (ціна газу) = 258,77 грн (вартість використаного газу); - 258,77 грн - 2,54 грн (вартість переплати на початок місяця) = 256,20 грн.

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» не врахував, що за період з 22 травня до серпня 2015 року ОСОБА_1 на підставі ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII (з наступними змінами і доповненнями), інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається пільга щодо 100-процентної знижки плати за користування газом, разом дружиною, незалежно від виду житла чи форми власності на нього, в межах норми для користування послугами з газопостачання - 18 м куб. на сім'ю з двох осіб на кожний місяць, яка встановлена підпунктом 5 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06 серпня 2014 року № 409. Що ж стосується обов'язку споживача повідомляти про показники лічильника на підставі вимог пункту 4 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, на який посилається відповідач, то спосіб такого повідомлення не визначений між сторонами договором розподілу природного газу.

Договір або заяву-приєднання споживача ОСОБА_1, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» суду не надав. Факт укладання такого договору між сторонами або оформлення заяви-приєднання ОСОБА_1 категорично заперечував. Між тим, згідно з вимогами цього ж Кодексу, планові величини середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди визначаються в заяві-приєднанні (якщо по ним будуть здійснюватися розрахунки).

Розрахунок заборгованості за послуги з газопостачання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» фактично зроблено на підставі попереднього та останнього показників лічильника за період з 22 травня до 01 серпня 2015 року, то з урахуванням встановленої пільги - 100 процентної знижки за користуванням газом за три місяці, яка становить 54 м куб. (18 м куб. на сім'ю х на 3 місяці), ОСОБА_1 не допустив позанормативного використання газу, а тому борг у сумі 256,20 грн (258,77 грн - 2,57 грн), починаючи з серпня 2015 року, йому нараховані безпідставно.

Нарахуванням ОСОБА_1 боргу в сумі 53,66 грн. за травень 2016 року за використання газу за показниками лічильника 17 560 м куб. (останній показник за травень 2016 року) -17 538 м куб. (попередній показник за квітень 2016 року), оскільки не відомо на яке число знімались показники лічильника, в місяцях на межі опалювального та міжопалювального періоду, коли діяли різні норми споживання газу на сім'ю за місяць - 497 м куб. в опалювальний період (до квітня включно) та 14,2 м куб. на сім'ю за місяць в міжопалювальний період (починаючи з травня до жовтня місяці), що унеможливлює провести розрахунки, не підтверджено належними доказами, а за твердженнями ОСОБА_1 понаднормативне використання газу він не допускав.

Відповідно до роздруківок - повідомлень з мережі «Інтернет» з особового рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1, наданих ним суду, заборгованість до сплати за газопостачання за серпень і вересень 2016 року у позивача відсутня (а.с. 99, 110).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» безпідставно нараховано ОСОБА_1 вказану суму боргу за використання газу, без урахування його пільг на підставі статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII (з наступними змінами і доповненнями), а тому дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» по нарахуванню боргу в червні 2016 року в сумі 2 386,81 грн та станом на 01 серпня 2016 року в сумі 309,86 грн є неправомірними, та необґрунтованими визнав вимоги про зобов'язання відповідача списати борг, виходячи з того, що у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України відсутній такий спосіб судового захисту. При цьому дійшов правильного висновку про те, що не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, обґрунтовані положеннями Закону України &q?ен;Про захист прав споживачів&quза; та статтями 1166, 1169, 1178 та 1193 ЦК України, які регулюють зобов'язання, що випливають із заподіяння шкоди, і до правовідносин, що випливають із захисту права споживача, не застосовуються. Правильними є висновки про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 доведену компенсацію за відрив від звичайних занять, що передбачено частиною другою та третьою статті 85 ЦПК України й про відмову у відшкодуванні інших витрат, які матеріалами справи не підтверджені.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судовогорішення не впливають. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційнускаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ф. Хопта

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк