1Справа № 335/3532/14-ц 6/335/198/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3,

представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5, заінтересовані особи - Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про відстрочку виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з кожного із поручителів: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 окремо на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 11 грудня 2006 року, яка станом на 26 жовтня 2015 року складає 42 087,81 дол. США, що за курсом Національного банку України становить 950 119,32 грн. та пеню у розмірі 411 151,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 3 654 грн. в рівних частках.

09 червня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року залишено без змін.

18 квітня 2018 року постановою Верховного суду касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до суду з заявою про відстрочку виконання судового рішення від 06 квітня 2016 року, в якій зазначили, що присуджену суму визнають та не заперечують проти її сплати добровільно, але сплатити всю суму одразу не мають можливості, оскільки сума боргу дуже непідємною для родини заявників та не співмірною відносно їх доходів. Так, ОСОБА_1 є приватним підприємцем, його дохід від ведення підприємницької діяльності, єдиний дохід на сьогодні, складає 10 000.00- 12 000.00 грн. щомісячно. ОСОБА_5 не працює, утримує житло та виховує двох неповнолітніх дітей, які перебувають на повному утриманні ОСОБА_1 Якщо у рамках примусового виконання рішення суду буде накладено арешт на його рахунок, як підприємця, як єдине джерело їх доходів, це унеможливить виконання даного рішення, оскільки буде вимушений закрити свою діяльність, як приватний підприємець, оскільки, а ні іншого доходу, а ні іншого майна, яке б підлягало реалізації у заявників відсутнє. Єдине житло - квартира, в якій проживають та зареєстровані неповнолітні діти, дружина та мати, є меншою за нормою квадратури на одну особу та є предметом іпотеки, який не можливо реалізувати, при цьому, стягувач не зможе надати інше житло без порушення законних прав та інтересів неповнолітніх дітей.

Посилаючись на те, що вони бажають в добровільному, а не в примусовому порядку розрахуватися зі стагувачем поетапно, при цьому, зобов'язуються сплачувати борг добровільно по 5000.00 грн. щомісячно в рахунок погашення боргу до спливу строку відстрочення виконання рішення, ними на сьогодні вже погашено 35 000.00 грн., просять відстрочити виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року по справі № 335/3532/14-ц до 21.08.2019 року, зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчому листу № 335/3532/14-ц 2/335/227/2016 від 05.07.2016, у виконавчому проваджені № 52959569 № 52959618, № 52959678, № 52959460 до 21.08.2019 року та заборонити державному виконавцю вчиняти дії повязані з накладання арешту на, єдине джерело доходу, рахунок приватного підприємця ОСОБА_1

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заяву про відстрочку виконання судового рішення від 06 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідтримала просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про день та час судового засідання повідомлялась у встановленому законом, причини не явки суду не повідомила.

Представник стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судовому засідання заперечував проти задоволення зазначеної заяви.

Представник Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судовому засіданні покладалась на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з кожного із поручителів: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 окремо на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 11 грудня 2006 року, яка станом на 26 жовтня 2015 року складає 42 087,81 дол. США, що за курсом Національного банку України становить 950 119,32 грн. та пеню у розмірі 411 151,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 3 654 грн. в рівних частках.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду 18 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

30 липня 2018 року постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про поновлено вчинення виконавчих дій №52959618 з виконання виконавчого листа № 335/3532/14-ц, виданого 05 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в розмірі 3 654,00 грн.

30 липня 2018 року постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про поновлено вчинення виконавчих дій №52959569 з виконання виконавчого листа № 335/3532/14-ц, виданого 05 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в розмірі 1 361 270,64 грн.

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з вимогами ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Підстави для відстрочки виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачами не надано суду переконливих доказів, що підтверджують наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, доцільність і необхідність відстрочення виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи суму заборгованості,суд приходить до висновку, що у справі не встановлено наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, які є підставою для його відстрочення, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі ч. 7 ст. 435 ЦПК України, суд вважає за необхідне внести виправлення у резолютивній части ухвали зазначивши строк на її оскарження.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5, заінтересовані особи - Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про відстрочку виконання рішення - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя: Ю.В.Геєць