КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3603/18
Провадження № 2-о/552/235/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіній Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Київський районний відділ у м. Полтаві Управління державної міграційної служби України в Полтавській області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року посилаючись на те, що він народився 30 грудня 1951 року в с. Щегльовка Макіївського району Донецької області, отримав паспорт громадянина СРСР. У 1968 році був засуджений ОСОБА_3 райсудом м. Макіївки та відбував частину покарання на території Казахської РСР. 28 липня 1971 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 У 1976 році разом зі сімєю переїхав до м. Макіївки, де постійно проживав та працював до 1992 року. Потім переїхав до м. Полтави. Всі документи втрачені. У м. Полтаві проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. З метою встановлення його належності до громадянська України в своїй заяві просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі.

В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та пояснив, що з 1976 року постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, там був зареєстрований, працював електрогазозварювальником УЖКГ №1 м. Макіївки, потім переїхав до м. Полтави, де став постійно проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. З 1995 по 2002 роки працював зварювальником, фуражиром КСП «Нива». Просив заяву задовольнити, встановлення даного факту є необхідним для встановлення його належності до громадянства України та можливості отримання паспорта громадянина України.

Представник заінтересованої особи вважає, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження факту проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 30 грудня 1951 року в м. Макіївка, Донецької області , актовий запис про народження № 01 від 15 січня 1952 року.

Згідно роздруку персональних даних, що містяться у записі Державного реєстру виборців ОСОБА_1, 30. 12. ІНФОРМАЦІЯ_4, виборча адреса: 86121, Україна, АДРЕСА_1 ( вибув 12.09.2008).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Макіївка, Донецької області входить в Перелік

населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на запит суду повідомили, що відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відновив виконання своїх функцій з 25.01.2015 та за наявними обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутні.

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_1 з 25 грудня 1995 року працював зварювальником в КСП «Нива», з 20 березня 2000 року фуражиром в ТОВ «Обрій», дата припинення трудових відносин не встановлена.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих в тому числі і його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знає заявника, який з 1991 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Їй відомо, що раніше він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_6. Його дружина у 2010 році померла, син ОСОБА_6 трагічно загинув у 2005 чи 2007 році. Його дочка ОСОБА_7 разом з двома дітьми проживає у м. Макіївка. З часу проживання заявника у м. Полтаві він працював без трудового оформлення сторожем. Знає, що заявник втратив документи .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що знає заявника з 2000 років, також їй відомо, що він уродженець ІНФОРМАЦІЯ_7, де тривалий час проживав, мав сімю, працював в УЖКГ міста. У Полтаві заявник постійно проживає за адресою м. Полтава, вул. Залізняка.1.

Факт проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та має для нього юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Особливий правовий режим території, яка є тимчасово окупованою територією, позбавляє заявника можливості надати інші докази його постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9.

Керуючись ст.ст. 10,12,264, 265, 294, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Київський районний відділ у м. Полтаві Управління державної міграційної служби України в Полтавській області задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і по даний час.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_10

Заінтересована особа Київський районний відділ у м. Полтаві Управління державної міграційної служби в Полтавській області (місцезнаходження м. Полтава, провул. Шкільний, 4).

Головуючий Ж.В.Кузіна