Справа № 285/2143/18
провадження у справі № 2/0285/984/18
03 жовтня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді………………….Савицької Л. Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
У червні 2018 року позивач, звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову зазначила, що сума стягуваних аліментів в розмірі 600 грн. на кожну дитину є недостатньою для утримання та забезпечення усіх потреб обох дітей. Крім того, на даний час відповідач є фізично здоровим, працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, непрацездатних батьків чи осіб пенсійного віку на своєму утриманні немає.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим та вказаним у позовній заяві місцем його проживання, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Судом встановлено, що 17.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано, проте від нього вони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10, 11, 12).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України), а у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України).
Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дочку, сина визначені ст.ст. 181, 200 СК України, за змістом яких, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.
Відповідно до рішення суду № 285/218/16-ц від 14.03.2016 року, на підставі якого 08.02.2018 року видано виконавчий лист, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття. (а.с. 17 - 18).
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.
В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи, з часу видачі Виконавчого листа матеріальний стан сторін змінився: відповідач інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на своєму утриманні немає, у встановленому законом порядку не подав будь-які заперечення та не висловив власної думки, щодо розміру встановлених позивачем аліментів.
Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів.
Враховуючи наявність потреби позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку, а також те, що в судове засідання він не прибув та не надав жодних заперечень проти позову; з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (з 01.01.2018 року становить 1 860 грн. для дітей віком від 6 до 18 років, дітей віком до 6 років 1492 грн. ), розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2018 року становить 3 723 грн.), суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання дітей, щомісячно, що відповідатиме як інтересам обох дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, надасть змогу забезпечити першочергові життєві їх потреби.
Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне їх утримання.
Згідно ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-289, 354-355 ЦПК України, статтями 141, 180, 182, 183, 185, 192 Сімейного кодексу України, - суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.
Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/218/16-ц від 14 березня 2016 року, та стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки та жительки м. Новоград-Волинський, Житомирська область, вул. Яблунева, 7, ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття: ОСОБА_4 - до 13.03.2025 року, та ОСОБА_5 24.09.2028 року.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляці йного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подають учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Головуючий Л.Й. Савицька