Справа № 296/3853/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до координатора ГС «Час змін» ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до координатора ГС «Час змін» ОСОБА_2, в якому зазначив, що відповідачем була розповсюджена недостовірна інформація, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме в своєму зверненні від 01.03.2016 № 5/03 до Міністра оборони України, голови служби безпеки України та заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора, ОСОБА_2 вказала: «Більше 50 відсотків посад наукового центру залишаються вакантними вже більше року. Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у ОСОБА_3. Ним та його сірим кардиналом ОСОБА_1 побудована корупційна схема для того, щоб потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере ОСОБА_1 і потім передає ОСОБА_3.»

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснила наклеп, образила його як людину, втрутилася в його особисте життя та поширила неправдиву інформацію про нього без його згоди, ОСОБА_1 просив: «Визнати недостовірною, такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 у письмовому зверненні - листі від 01.03.2016р за № 5/03 до Міністра оборони України, голови Служби безпеки України та заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора. Зобов'язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати перед Міністерством оборони України, Службою безпеки України та заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором поширену нею у письмовому зверненні від 01.03.2016р за № 5/03 інформацію щодо ОСОБА_1 шляхом направлення відповідного листа щодо спростування даної інформації та принесення ОСОБА_1 вибачень.»

Заочним рішення суду від 08.08.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_2 спростувати перед Міністерством оборони України, Службою безпеки України та заступником Генерального прокурора України - Головного військового прокурора поширені нею неправдиві відомості, які принижують гідність, честь, ділову репутацію позивача ОСОБА_1 шляхом направлення відповідного листа та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Ухвалою суду від 08.06.2017 року задоволено заяву ОСОБА_2 від 03.02.2017 року та скасовано заочне рішення від 08.08.2016 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з викладених підстав. В останнє судове засідання позивач не зявився. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись, на те, що метою її звернень з відповідними заявами було не доведення відомостей до громадськості, а їх перевірка уповноваженими на це законом посадовими особами. При цьому відповідач не знала про неправдивість такої інформації. На останні засідання відповідач та її представник не зявилися.

Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2, як координатор ГС «Час змін» листом від 01.03.2016 за № 5/03 звернулася до Міністра оборони України, голови служби безпеки України та заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора, де крім іншого вказала: «Більше 50 відсотків посад наукового центру залишаються вакантними вже більше року. Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у ОСОБА_3. Ним та його сірим кардиналом ОСОБА_1 побудована корупційна схема для того, щоб потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере ОСОБА_1 і потім передає ОСОБА_3.» (а. с. 12).

Відповідно до висновку судово-лінгвістичної експертизи №056/583 від 30.11.2017 року, проведеної за клопотання позивача, висловлення «… Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у ОСОБА_3. Ним та його сірим кардиналом ОСОБА_1 побудована корупційна схема для того, що б потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере ОСОБА_1 і потім передає ОСОБА_3» містить негативну інформацію про ОСОБА_1. Негативну інформація про ОСОБА_1 у висловленні висловлення «… Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у ОСОБА_3. Ним та його сірим кардиналом ОСОБА_1 побудована корупційна схема для того, що б потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере ОСОБА_1 і потім передає ОСОБА_3» виражено у формі твердження» (а.с.125-143).

Аналізуючи зміст розповсюдженої відповідачем інформації про позивача суд дійшов до висновку про те, що вона принижує честь гідність та ділову репутацію позивача, оскільки містить посилання на те, що ОСОБА_1 побудована корупційна схема для того щоб потрапити на посаду треба дати хабаря. ОСОБА_1 бере хабарі і потім передає ОСОБА_3, тобто вчиняє протизаконні дії, що формує негативну думку у осіб, якім адресовані листи, про нього та його професійну діяльність.

Статтями 21, 28, 32 Конституції України встановлено, усі люди є вільними і рівними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожна людина має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3, 6 статті 277 ЦК України, негативна інформація поширена про особу, вважається не достовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідач не надала будь-яких доказів на підтвердження тих негативних тверджень про позивача та його діяльність, які були викладені у зверненні, у звязку з чим суд дійшов до висновку про те, що поширена нею інформація є недостовірною, і тому підлягає спростуванню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що метою звернень відповідача з заявами було не доведення відомостей до громадськості а їх перевірка уповноваженими на це законом посадовими особами, оскільки в своїх твердженнях відповідач фактично стверджувала про вчинення позивачем кримінального правопорушення. Крім генерального прокурора та голови служби безпеки України, зазначена інформація також була адресована і Міністру оборони України, у повноваження якого не входить проведення перевірок та розслідування кримінальних правопорушень. Також є безпідставним посилання відповідача на те, що вона не знала про недостовірність поширеної нею інформації, оскільки відповідно до статті 277 ЦПК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено факт порушення особистих немайнових прав позивача ОСОБА_1 внаслідок поширення про нього недостовірної інформації шляхом направлення листа, відповідно до статті 277 ЦК України, є обґрунтованою вимога позивача про визнання недостовірною даної інформації та зобовязання відповідача спростувати її у спосіб найбільш близький до способу її поширення - шляхом направлення відповідного листа Міністру оборони України.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача направити відповідного листа до голови служби безпеки України та заступнику Генерального прокурора України Головному військовому прокурору, оскільки у повноваження вказаних посадових осіб входить організація та проведення досудового розслідування по справам, які містять в собі ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.

Також суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача вибачитись перед позивачем ОСОБА_1, оскільки вибачення не може бути способом відновлення порушеного права, адже це категорія моралі а не права.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що діями відповідача по розповсюдженню відносно нього неправдивої та недостовірної інформації йому заподіяна моральна шкода, яка полягала у переживаннях, необхідності докладання додаткових зусиль на організацію свого життя, підготовки, подачі позову та підтримання його в суді. Враховуючи характер моральних страждань, їх тривалість, яка становить більше двох років, та ступінь доведеності в суді, суд стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 35 000 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору на суму 1 929,20 гривень та на користь позивача 6400 гривень понесених витрат по оплаті експертизи (а.с.158).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.94, 277, 1167 ЦК України, ст.30 Закону України «Про інформацію», ст.ст.34, 39 Конституції України та ст.ст. 12, 80, 81, 258, 263, 264ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до координатора ГС «Час змін» ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати перед Міністерством оборони України поширені нею неправдиві відомості, які принижують гідність, честь, ділову репутацію позивача ОСОБА_1, що були викладені у зверненні від 01.03.2016 № 5/03, шляхом направлення відповідного листа.

В задоволенні позову в частині зобовязання відповідача направити відповідного листа до голови служби безпеки України та заступнику Генерального прокурора України Головному військовому прокурору, а також вибачитися перед позивачем відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35 000 (тридцять пять тисяч) гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди та 6400 гривень понесених судових витрат по оплаті судової лінгвістичної експертизи, а всього 41400 (сорок одну тисячу чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 929 (одну тисячу дев»ятсот двадцять дев»ять) грн. 20 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом місяця з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський