Провадження № 22-ц/779/1030/2018
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену під головуванням судді Татарінової О.А. 25 червня 2018 року у м. Івано-Франківську, по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у звязку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що 20 лютого 2018 року та 21 березня 2018 року його представник ОСОБА_5 брав участь в судових засіданнях. На а. с. 47 міститься протокол судового засідання від 07 травня 2018 року, в якому не вказано, яку саме справу розглядає суд, в якому зазначено про відкладення розгляду справи у звязку з неявкою відповідача на 25 червня 2018 року. Такий протокол, на думку апелянта, не може вважатися доказом того, що його представник чи він сам не зявився в дане судове засідання. Крім того, зазначає, що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про те, що нібито 11 травня 2018 року судова повістка вручена уповноваженому ОСОБА_5, однак у вказаному повідомленні у графі «розписка в одержанні» немає жодного підпису, тому воно не може бути доказом вручення його представнику ОСОБА_5 повістки про виклик до суду. Таким чином, на думку апелянта, висновок про повторну неявку його чи його представника та неповідомлення ними про причини неявки, не відповідає обставинам справи.

Просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подав.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги, посилаючись на законність ухвали суду. Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалив про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.257 та виходив з того, що позивач і його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, 25 червня 2018 року повторно не зявились в судове засідання, причини неявки суду не повідомили.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Умовою для застосування п.3 ч.1 ст.257 та ч.5 ст.223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2018 року та 21 березня 2018 року представник позивача ОСОБА_5 брав участь в судових засіданнях. На а. с. 47 міститься протокол судового засідання від 07 травня 2018 року, в якому зазначено про відкладення розгляду справи у звязку з неявкою відповідача на 25 червня 2018 року. Тому такий протокол не є доказом того, що позивач чи його представник не зявились в дане судове засідання.

В матеріалах справи є рекомендоване повідомлення (а. с. 32) про те, що 11 травня 2018 року судова повістка вручена уповноваженому ОСОБА_5, однак у вказаному повідомленні у графі «розписка в одержанні» немає жодного підпису, тому це повідомлення не є доказом вручення представнику позивача ОСОБА_5 повістки про виклик до суду.

Таким чином, висновок суду про повторну неявку позивача чи його представника та неповідомлення ними про причини неявки, не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, оскаржувану ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 274, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 червня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 23.08.2018 року