Справа № 548/312/16-ц
Провадження №2/548/482/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря Вовк М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що Миргородським міськрайонним судом Полтавської области розглянуто кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України відносно ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно вироку від 17.09.15 року який набрав законної сили, його визнано винним в скоєнні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне противоправне заподіянне смерті іншій людині тобто позивачу і йому призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. По справі позивача було визнанно потерпілим.

Також Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 17.09.15 року розглянуто кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який, як встановлено матеріалами кримінального провадження на день скоєння суспільно-небезпечного діяння страждав і на

даний час страждає хронічним душевним захворюванням в формі параноїдної шизофренії. Ухвалою від 17.09.15 року Миргородського міськрайонного суду, яка набрала законної

сили, визначено, що ОСОБА_2 вчинив суспільно- небеспечне діяння, передбачене ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині і дане діяння вчинено ним в стані неосудності і до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. В зв'язку з неосудністю ОСОБА_2 позивач не подавав до нього позову про вішкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 07.01.15 року о 18.00

годині засуджений ОСОБА_2 перебуваючи за адресою № 88 по вул. Жовтневій у с.

Ковалі Хорольського району в стані алкогольного сп'яніння, діючи за попередньою змовою із своїм братом ОСОБА_2 який знаходився у стані неосудності, також перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, діючі з єдиним умислом, намагалися на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вбити позивача ОСОБА_1, хоча він ніяких противоправних дій щодо них не здійснював, вони наносили позивачу численні удари руками і ногами по тілу, ОСОБА_2 наносив позивачу по тілу ногами, в наслідок чого в нього пробита ліва легеня. Після чого брати ОСОБА_2 та ОСОБА_2 нанесли численні удари молотком по голові - по тім'яній та лобній частині, внаслідок чого позивач, згідно висновку судово - медичної експертизи отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, в наслідок чого позивач з 07.01.15 року по 17.01.15 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Хорольської ЦРЛ.

Під час скоєння злочину в позивача були вкрадені і пошкоджені його власні речі- одяг куртка дублянка -3000 грн.-украдена, рукавички кожані -300 грн.-вкрадені,, светер в"язаний - 700 грн. - порізаний, а разом складає 4000 грн.

Як зазначає позивач, що внаслідок злочину позивач витратив на лікування згідно призначень лікарів власні кошти в сумі: ліки 2367,08 грн. бензин на проїзд автомобілем його матері до лікарні - 849, 97 грн., наймання автомобіля 1 000 грн. разом витрати склали на його лікування - 4 217,50 грн, а всього разом матеріальні збитки становлять 8217,50 грн.

Внаслідок скоєння злочину під час лікування позивач переніс сильну фізичну біль, незручності, в даний час наслідком спричинення йому тілесних ушкоджень голови є те, що він погано почуває себе, йому не можна знаходиться на сонці, не може в наслідок пошкодження лівої легені нормально дихати - задихається, відчуває болі при диханні.

Позивач вважає, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 200 000 грн. Брати ОСОБА_2 та ОСОБА_2 діяли за єдиним наміром,узгоджено, цілеспрямованно, вчинили злочин, який є особливо тяжким.

ОСОБА_2 є працездатним, утриманців не має і тому позивач просить стягнути з нього матеріальну та моральну шкоду завдану злочином.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій прохав стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 7 000, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. та прохав розглянути справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився,з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що змінений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки згідно вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, його визнано винним у скоєнні вказаного злочину та призначено йому покарання і обставина наявності вини відповідача у заподіянні матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 визначена.

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 7 000, 00 грн. підлягає до повного задоволення.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача ОСОБА_1, який в наслідок побиття отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.ст. 1177, 1195 ч. 1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд виходить з того, що задоволення позовних вимог в цій частині позову повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості.

Тому, виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 10 000, 00 грн. задовольнити повністю.

На підставі викладеного та керуючись 16, 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1190, 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 61, 209, 213-215, 218,224-226 ЦПК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", суд

ВИРІШИВ:

Змінений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючого в Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в порядку відшкодування матеріальної шкоди - 7 000, 00 (сім тисяч гривень) грн. та в порядку відшкодування моральної шкоди 10 000, 00 (десять тисяч гривень) грн., а всього 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 02.07.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна