Справа №: 343/1350/18
Провадження №: 2/0343/584/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С.М.,

секретаря Шикор Г.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1350/18 за позовом заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації в особі Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

з участю: представника позивача - прокурора Юхман Л.Я.,

В С Т А Н О В И В

Стислий виклад позиції позивача:

Заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації в особі Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість в сумі 198096,56 грн., в тому числі: 193530,94 грн. наданого та неповернутого кредиту, 3765,62 грн. пені, 800,00 грн. штрафу, а також стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2971,45 грн., які перерахувати за наступними реквізитами: отримувач: прокуратура Івано-Франківської області, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача - МФО 820172, рахунок отримувача 3924, код класифікації видатків бюджету 2800.

Вимоги мотивує тим, що на виконання указу Президента України від 27.03.1998 р. «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1211 від 03.08.1998 р. «Про затвердження Положення про порядок формування і використання коштів фондів підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» розпорядженням обласної державної адміністрації від 08.05.1998 р. створено обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (надалі - Фонд). Засновником Фонду є ОСОБА_1 обласна державна адміністрація.

Згідно кредитного договору № 864-13 від 23.10.2013 р. та додаткових угод № 01-864-14 від 12.11.2014 р.; № 02-864-15 від 28.05.2015 р.; № 03-64-15 від 02.12.2015 р. Фондом відкрито ОСОБА_2 кредитну лінію та надано кредит в сумі 200000,00 грн. для завершення будівництва житлового будинку, що підтверджується реєстром документів отримання кредиту по договору даному забудовнику.

В свою чергу ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобовязання відповідно до договору не виконав.

Відповідно до графіка погашення кредиту забудовника ОСОБА_2 строк оплати за III квартал 2016 до 15 жовтня 2016; за IV квартал 2016 до 30 листопада 2016 року; за І квартал 2017 до 15 квітня 2017; за II квартал 2017 до 15 липня 2017; за III квартал 2017 до 15 жовтня 2017; за IV квартал 2017 до 30 листопада 2017 року; за І квартал 2018 до 15 квітня 2018.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору станом на 15.06.2018 р. сума наданого та неповернутого кредиту становить 193530,94 грн.

При цьому за прострочку платежу згідно розділу 4 договору (майнова відповідальність) відповідачу нарахована пеня в розмірі 3765,62 грн. та штраф в сумі 800 грн.

Разом з тим, на вимогу Фонду щодо сплати боргу відповідач не реагує, відповіді на претензії №374/02-КС від 18.09.2017 р. та №152/01-8/02-КС від 31.05.2018 р. не надано, зобовязання не виконано.

Відповідно до заяви від 23.10.2013 р., посвідченої головою Станковецької сільської ради, ОСОБА_3 дала згоду на участь своїм майном та грошовими доходами у виконанні зобовязань за кредитом, наданим Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі ОСОБА_2, і бере на себе відповідальність по кредитній угоді № 864-13 від 23.10.2013 р. на суму 200 тис.грн. терміном на 13 років. Таким чином, вона повинна нести солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного поговору №864-13 від 23.10.2013 р.

Пунктом 3 статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура України здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами.

Відповідно до статуту Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі створений згідно з розпорядженням ОДА від 8.05.1998 р. № 394 на виконання Указу Президента України від 27.03.1998 р. №222/98 "Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та у відповідності до постанови КМУ від 03.08.1998 р. № 1211 "Про затвердження Положення про порядок формування і використання коштів фондів підтримки ндивідуального житлового будівництва на селі". Засновником Фонду є ОСОБА_1 обласна державна адміністрація. Фонд створено з метою поліпшення житлово-побутових умов сільських жителів шляхом надання їм кредитів на спорудження житлових будинків з надвірними підсобними приміщеннями, ефективного використання житлового фонду на селі та прискорення забезпечення громадян житлом. Кошти фонду формулюються за рахунок коштів Державного бюджету виділених для надання пільгових довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам.

Невжиття Фондом заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення заборгованості по кредитному договору в судовому порядку пояснюється відсутністю коштів для сплати судового збору, оскільки для Фонду бюджетні кошти виділяються виключно на кредитування індивідуальних сільських позичальників. Вказане підтверджується листом Фонду до прокуратури про те, що кошти для сплати судового збору за подання позовної заяви до суду у Фонду відсутні.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що несвоєчасне виконання та невиконання умов вищевказаного договору призводить до зменшення фінансових надходжень до Державного бюджету України, що веде до заподіяння шкоди інтересам держави, а також призводить до зниження якості послуг, що надаються Фондом, що в свою чергу порушує права та законні інтереси інших осіб, які б мали можливість отримати відповідні кредити на будівництво при умові своєчасного погашення боргу недобросовісними забудовниками, прокуратурою прийнято рішення про звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації прокурор Юхман Л.Я. позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищевикладені обрунтування вимог позову.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися.

Заяви, клопотання сторін та процесуальні діїі суду:

Позивачі ОСОБА_1 обласна державна адміністрація та Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернулися до суду з клопотаннями про розгляд справи у відсутності їхніх представників, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задоволити (а.с. 69 - 70).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом постановлено проводити розгляд даної справи у відсутності представників позивачів з урахуванням їхніх клопотань.

Представник позивача заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації прокурор Юхман Л.Я. в судовому засідання просила провести заочний розгляд даної справи.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи клопотання представника позивача, заявлене в судовому засіданні, про проведення заочного розгляду справи, неприбуття в судове засідання відповідачів, які не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень: 11.09.2018 р. ОСОБА_3 та 15.09.2018 р. ОСОБА_2, неподання ними відзивів на позов у встановлені судом строки, суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення.

Від відповідачів жодних клопотань чи заяв не поступало.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Суд встановив, що між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 864-13 від 23.10.2013 р. та додаткові угоди № 01-864-14 від 12.11.2014 р.; № 02-864-15 від 28.05.2015 р.; № 03-64-15 від 02.12.2015 р.

Згідно п. 1.1. вказаного кредитного договору Фонд відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію для будівництва нового житлового будинку в с. Церківна вул. Миру Долинського району на суму 60000,00 грн. терміном на 15 років, а забудівник зобов'язався повернути кредит на умовах, визначених даним договором, коштами та/або частково чи повністю сільськогосподарською продукцією.

П. 3.2.4. договору передбачено, що Фонд має право розірвати кредитний договір та вимагати від забудівника дострокового повернення кредиту або звернути стягнення на заставлене майно чи майно поручителя з метою його реалізації на свій розсуд у випадках: а) встановлення факту нецільового використання кредиту; б) при утворенні заборгованості по обовязкових платежах понад 90 днів; в) нездачі забудівником житла в експлуатацію протягом 3 років з дати видачі кредиту; та інше.

Відповідно до п.п. 3.3.1. та 3.3.2. договору забудівник зобовязується використовувати кредит тільки у відповідності до цілей, на які він наданий, забезпечити за рахунок власних коштів та кредитних ресурсів, виділених Фондом, завершення будівництва і забезпечити введення в експлуатацію житлового будинку загальною площею 123 кв.м протягом 24 місяців з дати видачі кредиту, для чого забезпечує своєчасне оформлення технічного паспорту та акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і господарський приміщень.

Також згідно п. 3.3.4 забудівник зобов'язався розпочати погашення кредиту через 26 місяців з дня видачі першої частини кредиту, а відповідно до п. 3.3.5. повернути кредит протягом 13 років до 30.11.2028 р. рівними частинами щоквартально до 15-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, за IV квартал до 30 листопада поточного року, згідно з графіком повернення кредиту, який складається після надання останньої частини кредиту.

Згідно з п. 4.2. за просторочку повернення кредиту забудівник сплачує пеню з розрахунку подвійної облікової річної ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу від суми невнесеного в строк платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до п. 11.4.3. в разі утворення простроченої заборгованості по сплаті повернення кредиту понад 30 днів, забудовник сплачує штраф в розмірі 10 відсотків від суми боргу (а.с. 7 - 9).

Шляхом укладення додаткових угод № 01-864-14 від 12.11.2014 р., № 02-864-15 від 28.05.2015 р. та № 03-64-15 від 02.12.2015 р. Фонд збільшив ОСОБА_2 кредитну лінію на 90 тисяч гривень, 10 тисяч гривень та на 40 тисяч гривень відповідно. Після укладення останньої додаткової угоди загальний обсяг кредитної лінії згідно кредитного договору № 864-13 від 23.10.2013 р. становить 200000,00 грн. (а.с. 10 - 12).

Також додатком до кредитного договору складено графік повернення кредиту, який визначає термін повернення кредиту за І кв. - до 15 квітня, за ІІ квартал - до 15 липня, за ІІІ квартал - до 15 жовтня, за IV квартал - до 30 листопада, а також визначені суми, які підлягають погашенню (а.с. 13 - 14).

Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджує реєстр документів отримання кредиту по договору № 2013864 від 23.10.2013 р., згідно якого сума кредиту 200000,00 грн. перерахована ОСОБА_2 чотирнадцятьма платежами у період з 27.02.2014 р. по 05.05.2016 р. (а.с. 17).

Відповідачка ОСОБА_3 склала заяву, посвідчену головою Станковецької сільської ради 23.10.2013 р., в якій зазначила, що вона дає згоду на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов'язань за кредитом, виданим Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі ОСОБА_2, і бере на себе відповідальність по кредитній угоді № 864-13 від 23.10.2013 р. на суму 200000,00 грн. терміном на 15 років (а.с. 27).

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, що підтверджується відповідними відтисками штампів у їхніх паспортах громадян України серії СС № 320510, виданого ОСОБА_2 Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 15.06.1997 р., та серії СЕ № 333428, виданого ОСОБА_3 Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 05.07.2005 р. (а.с. 22 - 25).

Відповідно до графіку погашення кредиту забудовника ОСОБА_2, договір № 2013864 від 23.10.2013 р. та розрахунку заборгованості по кредитному договору № 864-13 від 23.10.2013 р. забудівника ОСОБА_2 станом на 15.06.2018 р. загальна заборгованість складає 198096,56 грн., з яких: сума наданого та неповернутого кредиту - 193530,94 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3765,62 грн. та штраф згідно п. 4.3. договору (10 % від суми боргу по сплаті повернення кредиту) - 800,00 грн. Остання проплата була внесена 05.03.108 р. (а.с. 14, 15 - 16).

Позивачем направлялися на адресу ОСОБА_2 претензії з вимогами представити технічний паспорт, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та свідоцтво про право власності на будинок, попереджалося про наслідки невиконання умов договору та про розмір заборгованості, про що свідчать претензії №374/02-КС від 18.09.2017 р. та №152/01-8/02-КС від 31.05.2018 р. та квитанції про їх направлення (а.с. 18, 19, 20, 21), які залишилися без відповідного реагування. Доказів зворотнього відповідачі суду не надали.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу неналежного виконання стороною кредитного договору його умов, що послужило причиною для виникнення заборгованості, яка є предметом даного позову.

Оцінка суду:

Вислухавши аргументи представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі ноострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Ч. 4 цієї ж статті СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Суд встановив, що ОСОБА_2 Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі була відкрита кредитна лінія для будівництва нового житлового будинку в с. Церківна вул. Миру Долинського району на суму 200000,00 грн. шляхом укладення кредитного договору № 864-13 від 23.10.2013 р. та додаткових угод № 01-864-14 від 12.11.2014 р.; № 02-864-15 від 28.05.2015 р.; № 03-64-15 від 02.12.2015 р., яку він зобов'язався погашати відповідно до умов вказаного договору та графіку пошення(а.с. 7 - 14).

Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 15.06.2018 р. загальна заборгованість складає 198096,56 грн., з яких: сума наданого та неповернутого кредиту - 193530,94 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3765,62 грн. та штраф згідно п. 4.3. договору (10 % від суми боргу по сплаті повернення кредиту) - 800,00 грн.

Суд погоджується з наданим розрахунком в частині стягнення суми наданого і неповернутого тіла кредиту в сумі 193530,94 грн. та пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 3765,62 грн.

Даючи оцінку вказаному вище розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування штрафу в розмірі 800,00 грн. відповідно до п. 4.3 кредитного договору, то шляхом математичних розрахунків суду не вдалося встановити, в який спосіб нарахований даний штраф, так як таких розрахунків позивачем не наведено, а п. 4.3. договору передбачений штраф за просторочену заборгованість у розмірі 10 % від суми боргу, що не може становити 800,00 грн. Крім того, з розрахунку вбачається, що, і штраф, і пеня нарахована позивачем за прострочення заборгованості, що свідчить про те, що штраф виступив подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов'язань.

З вищеописаного випливає, що в кредитному договорі передбачено подвійну відповідальність позичальника за невиконання зобов'язань, що є неправомірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Враховуючи вищевказане, в задоволенні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 800,00 грн. слід відмовити у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 61 Конституції України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що між між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_2 укладено кредитний договір та додаткові угоди, вяких були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. ОСОБА_2, будучи ознайомленим з умовами кредитування, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, не вносить платежі відповідно до графіку погашення, хоча взяв на себе зобов'язання дотримуватися умов кредитного договору, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості.

Відповідачка ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2 Останній уклав кредитний договір в інтересах сім'ї з метою будівництва індивідувального житлового будинку. ОСОБА_3 було відомо про суму та цілі кредитування, про що вона склала та посвічила в сільській раді відповідну заяву.

Тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов'язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім'ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов'язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об'єктивний підхід, оскільки він не пов'язує виникнення обов'язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов'язаною особою, якщо об'єктивно цей договір було укладено в інтересах сім'ї та одержане майно було використано в інтересах сім'ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім'ї.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України в постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13.

А тому, враховуючи вищевикладене, даючи оцінку заяві ОСОБА_3 від 23.10.2013 р., в якій вона не тільки дала згоду на отримання кредиту ОСОБА_2, а й підтвердила свою готовність нести відповідальність по кредитній угоді № 864-13 від 23.10.2013 р. на суму 200000,00 грн., цільове використання якої індивідуальне житлове будівництво на селі, суд приходить до висновку, що з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 864-13 від 23.10.2013 р. в розмірі 197296,56 гривень, в тому числі: 193530,94 гривень наданого та неповернутого кредиту, 3765,62 гривень пені, а позов задовольнити частково.

Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 610, 611, 629, 630, 634, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 259, 265, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість в сумі 197296,56 гривень (сто дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто шість гривень 56 копійок), в тому числі: 193530,94 гривень (сто дев'яносто три тисячі п'ятсот тридцять гривень 94 копійки) наданого та неповернутого кредиту, 3765,62 гривень (три тисячі сімсот шістдесят п'ять гривень 62 копійки) пені.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір, по 1485,73 гривень (одну тисячу чотириста вісімдесят п'ять гривень 73 копійки) з кожного, які перерахувати за наступними реквізитами: отримувач: прокуратура Івано-Франківської області, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача - МФО 820172, рахунок отримувача 3924, код класифікації видатків бюджету 2800.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: Заступник керівника Калуської місцевої прокуратури, вул. Котляреського, 2 м. Долина Івано-Франківської області, 77500.

ОСОБА_1 обласна державна адміністрація, вул. Грушевського, 21 м. Івано-Франківськ, 76004, .

Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, вул. Бандери, 77 м. Івано-Франківськ, 76014, .

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька вул. З. Красівського, 86 с. Витвиця Витвицької ОТГ Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне рішення виготовлено 04 жовтня 2018 року.

Суддя С. М. Монташевич