Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1360/17 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 34 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Григорусь Н.Й., Галацевич О.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №289/1360/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна "Страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 2 квітня 2018 року, постановлене під головуванням судді Сіренко Н.С., -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 26 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_2, керуючи власним автомобілем марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1, порушуючи вимоги п.14.6 «а» Правил дорожнього руху, здійснив обгін на перехресті вулиць Міськради та 40 років Перемоги в м. Радомишлі Житомирської області, та допустив зіткнення з належним йому автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mercedes Benz» був пошкоджений.

Вказує, що постановою Малинського районного суду Житомирської області від 5 травня 2017 року адміністративне провадження відносно нього закрито у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні вказаної ДТП підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи від 10 квітня 2017 року №19.

Також ОСОБА_4 зазначає, що в результаті протиправних дій відповідача ОСОБА_2, йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 19809 грн. 51 коп., яка складається: із витрат на відновлення пошкодженого автомобіля в розмірі 16000,00 грн.; коштів, сплачених за проведення судово-автотехнічної експертизи, в розмірі 1700,00 грн.; 1200 грн., сплачених за послуги евакуатора; коштів у розмірі 206 грн. 28 коп. на оплату проїзду з м. Малина до м. Житомира у зв'язку з участю в судовому засіданні у справі про адміністративне правопорушення; а також витрат у зв'язку з його відсутністю на роботі в день судового розгляду даної справи, у розмірі 703 грн. 23 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_1 просив стягнути зазначені кошти зі страхової компанії.

Крім того, позивачу завдана також моральна шкода у розмірі 10000 грн., які просив стягнути з відповідача ОСОБА_2

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 2 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове,-про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що висновок суду про відсутність доказів вини відповідача ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, є необгрунтованим. На його думку, страхова компанія неправомірно не визнала подію страховим випадком, оскільки нею не вживалися заходи щодо з'ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, не вирішувалося питання щодо призначення відповідної експертизи.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що на даний час автомобіль відремонтований за його власні кошти. Він не звертався до страхової компанії із відповідною письмовою заявою, оскільки в телефонному режимі працівники ПАТ НАСК «СК «Оранта» його запевнили, що страховий випадок буде зафіксований належним чином.

На думку ОСОБА_2, апеляційна скарга є безпідставною, адже належних та допустимих доказів його вини у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди, суду не надано. Також пояснив, що не звертався з письмовим повідомленням до страховика.

Представник ОСОБА_2 не визнав апеляційну скаргу, пояснивши, що жоден із учасників дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги законодавства щодо письмового повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Окрім того, його довіритель не був притягнутий до відповідальності за порушення ПДР, які б призвели до виникнення ДТП.

В судовому засіданні представник ПАТ НАСК «СК «Оранта» не визнав апеляційну скаргу та пояснив, що страховик не мав можливості встановити, чи є ця подія страховим випадком, оскільки його не повідомили у встановленому законом порядку про дану дорожньо-транспортну пригоду.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2016 року в . Радомишлі Житомирської області, на перехресті вулиць Міськради та 40 років Перемоги, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1, який керував належним йому автомобілем «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, а також ОСОБА_2, який був за кермом автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_3.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачеві автомобіль був пошкоджений. Відповідно до акта виконаних робіт №99 від 19 грудня 2016 року вартість ремонтних робіт становить 16000 грн.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 5 травня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2017 року, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому, суд виходив з того, що відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №19 від 10 квітня 2017 року, технічна можливість запобігання зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz», який на перехресті нерівнозначних доріг повертає ліворуч (розвертається), на дорозі, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, для водія автомобіля ВАЗ-2108 ОСОБА_2 полягала у виконанні вимог п.14.6 «а» ПДР України ( утриматися від обгону на перехресті), для чого перешкод технічного характеру за матеріалами справи не вбачається.

При заданих вихідних даних дії водія автомобіля «Mercedes Benz» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.15.9 «ґ» ПДР України.

Дії водія автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.14.6 «а» ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, експертизою встановлено недотримання водіями вимог ПДР України, проте, порушення, допущене відповідачем ОСОБА_2, перебувало у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Наведене свідчить про те, що саме порушення ПДР України, допущене водієм ОСОБА_2, призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Ставити під сумнів допустимість та належність зазначеного доказу у суду відсутні підстави. Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 не спростував зазначений доказ та не довів протилежне.

Під час апеляційного розгляду судом роз'яснено право заявляти клопотання про призначення відповідної судової експертизи, проте відповідач не скористався цим правом.

Таким чином, в судовому засіданні доведена вина ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 жовтня 2016 року.

Матеріали справи також свідчать, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ НАСК «СК «Оранта».

Відповідно до вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 та пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місце знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

В судовому засіданні встановлено, що страховик не був повідомлений про дану дорожньо-транспортну пригоду у порядку, встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що позбавило його можливості визначити розмір страхового відшкодування. У грудні 2016 року пошкоджений автомобіль був відремонтований за кошти позивача.

Таким чином, недотримання вимог ст.33 вказаного Закону звільняє ПАТ НАСК «Оранта» від обов'язку сплатити страхове відшкодування.

З огляду на вищезазначене, у задоволенні позовних вимог до ПАТ НАСК «Оранта» слід відмовити з наведених вище підстав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки дії відповідача ОСОБА_2 перебували у причинному зв'язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про те, що з останнього на користь позивача підлягає стягненню 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру такої шкоди суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, бере до уваги характер, тривалість та обсяг душевних, психологічних страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження його автомобіля, а також враховує обставини, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, й порушення самим позивачем Правил дорожнього руху України.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Оскільки на утриманні відповідача перебуває троє неповнолітніх дітей, стосовно яких матір позбавлено батьківських прав, суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин положень ч.4 ст.1193 ЦК України.

Також відповідно до правил ч.3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан відповідача, звільняє його від сплати судового збору.

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового,- про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 2 квітня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2018 року.

Головуюча Судді: