Справа № 146/1393/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" жовтня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Скаковської І.В.

з участю секретаря судового засідання Слободянюк Т.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 5 грудня 2017 року в с. Марківка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки площею 3,15 га, що розташована на території Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВН № 062330, виданого Марківською сільською радою Томашпільського району 31 січня 2002 року .

Даний позов обґрунтований наступним.

05 грудня 2017 року померла ОСОБА_2.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із земельної ділянки площею 3,15 гектарів, розташованої на території Марківської сільської ради.

По питанню оформлення спадщини позивач звернувся до Томашпільської державної нотаріальної контори щодо вирішення питання про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не зявилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує.

Представник Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 5 грудня 2017 року с. Марківка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 418454 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.4,5).

Згідно довідки виконавчого комітету Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 466 від 11 вересня 2018 року, після смерті ОСОБА_2, померлої 05 грудня 2017 року залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, що розташована на території Марківської сільської ради, посвідченої державним актом серії ІІ-ВН № 062330. Після смерті ОСОБА_2 за законом залишився син ОСОБА_1. Про інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України сільській раді не відомо (а.с.8).

Згідно заповіту складеного 8 червня 2017 року, засвідченого секретарем виконавчого комітету Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_4 позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с. 24).

Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВН № 062330 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,15 га на території Марківської сільської ради Томашпільського району (а.с.7).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотараільної контори № 249/0130 від 22.06.2018 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.25).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської районної державної нотаріальної контори від 03 жовтня 2018 року на ухвалу суду від 01.10.2018 року, спадкова справа після померлої 05 грудня 2017 року ОСОБА_2 заведена за № 492/2017 року. ОСОБА_1 звертався до Томашпільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.33-37).

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0..1 від 11 вересня 2018 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 712 гривень.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 356 грн. 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1222, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 12,13,76,78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 05 грудня 2017 року в с. Марківка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки площею 3,15 га, що розташована на території Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВН № 062330 виданого Марківською сільською радою Томашпільського району Вінницької області 31 січня 2002 року.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з державного бюджету 356 грн (триста п'ятдесят шість гривень 00 копійок)сплаченого ним судового збору згідно квитанції № 0.0..1 від 11 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Скаковська