Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"13" грудня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку № 33, який розташований по вул. Челюскінців в с. Сартана м. Маріуполя Донецької області. У вказаному будинку також зареєстровані племінники позивача - відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які за вказаною вище адресою з 1987 року не проживає, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів. Просив визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Челюскінців, буд. 33.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

З договору дарування від 08.09.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №2-4406, вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку № 33 по вул. Челюскінців в с. Сартана м. Маріуполі, а отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно із актом, складеним 24.07.2018 року селищним головою Виконавчого комітету Сартанської селищної ради, відповідачі по справі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_5, однак не проживають за вказаною адресою з 1987 року по теперішній час.

Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За змістом ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Позивачем доведено, що відповідачі не мешкає за адресою: м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Челюскінців, буд. 33, понад рік, але на теперішній час вони залишаються зареєстрованими за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивача на зайві витрати, повязані з утриманням майна.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Челюскінців, буд. 33.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Іншими особами, які беруть участь у справі, на рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко