Справа № 472/1263/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

представника стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області подання начальника Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 про визначення частки боржника ОСОБА_2 у майні яким вона володіє спільно з ОСОБА_3, а саме транспортним засобом: ВАЗ 2110 3, д/н НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_2 у майні яким вона володіє спільно з ОСОБА_3, а саме транспортним засобом: ВАЗ 2110 3, д/н НОМЕР_1,

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження 51815768 з виконання виконавчого листа №472/1263/15-ц виданого 14.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 збитки у розмірі 191067 гривень 50 коп. Заборгованість боржником до теперішнього часу не погашена.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Миколаївській області за ОСОБА_3 зареєстровано транспортний засіб: автомобіль НОМЕР_2.

ОСОБА_6 Федоровичем та ОСОБА_2 Андрієвною зареєстровано шлюб 04.01.1986 року.

Зазначає, що відповідно до ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст. 73 СК Країни за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Також вказує, що відповідно до ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

В судове засідання представник ДВС не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги подання підтримує в повному обсязі.

Представник стягувача ОСОБА_1, в судовому засіданні вимоги подання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити вказане подання.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення подання, надала відзив,в якому зазначила, що з лютого 2015 року шлюбні відносини з ОСОБА_3 припиненні і не ведеться спільного господарства, проведений добровільний поділ всього нажитого спільного майна, яке вона забрала і проживає окремо. Вказує, що автомобіль був куплений її колишнім чоловіком за власні кошти.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання, просив відмовити в задоволення в повному обсязі у звязку з його необгрунтоністю, надав письмовий відзив. Зокрема зазначив, що шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано 12.01.2016 року. Кошти на придбання автомобіля були витрачені його особисті, крім того зазначає, що вказаний автомобіль вже йому не належить, так як був проданий ним в січні 2018 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

В Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні знаходиться виконавче провадження № 51815768, з виконання виконавчого листа №472/1263/15-ц виданого 14.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 збитки у розмірі 191067 гривень 50 коп.

20.11.2017 року Регіональний сервісний центр в Миколаївській області повідомив Веселинівську ДВС про те, що автомобіль НОМЕР_3 перебуває зареєстрованим за гр. ОСОБА_7.

04.01.1986 року було укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Лукянець) ОСОБА_9. 12.01.2016 року шлюб між зазначеними вище особами було розірвано.

17.01.2018 року на адресу ОСОБА_3 від Веселинівської ДВС було направлено вимогу про надання в тому числі копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб ВАЗ 2110 3 номерний знак 794-94 ні, документи що характеризують транспортний засіб (копію технічного паспорту).

06.03.2018 року від ОСОБА_3 на адресу Веселинівської ДВС надійшло пояснення, згідно якого зокрема зазначалося, що він не має права власності на ТЗ ВАЗ 2103 №794-94, та було надано копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХК 323940, автомобіль ВАЗ 21103, номер шасі ХТА7002 належить ОСОБА_10 (дата реєстрації 24.02.2018 року).

Водночас згідно пошуку по БД Автомобіль, ВАЗ 2110 3, номер шасі ХТА7002 до певного часу належав ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ст. 22 Кодекс про шлюб та сім'ю України (чинного на момент придбання автомобіля - 2002 рік), Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Водночас згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як зазначив ОСОБА_3 від відчужив автомобіль ВАЗ 2103 №794-94 НІ номер шасі ХТА7002 громадянину ОСОБА_11 з м. Одеси.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суду не надано доказів, що правочин між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 визнаний недійним, тому суд позбавлений можливості визнати частку боржника ОСОБА_2 у майні яким вона володіє спільно з ОСОБА_3, а саме транспортним засобом: ВАЗ 2110 3, д/н НОМЕР_1, так як на момент звернення до суду з вказаним поданням так і на момент розгляду, транспортний засіб ВАЗ 2110 3, д/н НОМЕР_1 не належить ОСОБА_3, як колишньому чоловіку з яким боржник володіє спільно.

Керуючись ст.ст. 36-37, 40, 443, 446, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 про визначення частки боржника ОСОБА_2 у майні яким вона володіє спільно з ОСОБА_3, а саме транспортним засобом: ВАЗ 2110 3, д/н НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Ухвала суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_12

Дата складання повного судового рішення 03.10.2018 року.