Справа № 426/4339/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Євтюхової М.О., Тиріної В.С.,

представника позивачки ОСОБА_1,

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа державний нотаріус Першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до відповідачки, який в подальшому уточнила.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.02.2015 року помер її батько ОСОБА_6. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Слобожанська, буд. №98. 39/100 частини вищевказаного житлового будинку належала батькові позивачки ОСОБА_6 та 61/100 частини належало матері ОСОБА_3 ОСОБА_7

14.02.2002 року, померла мати позивачки ОСОБА_7, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 61/100 частини будинку, яку фактично прийняв її чоловік ОСОБА_6, тобто батько позивачки, але відповідні документи після прийняття спадщини на будинок батьком позивачки оформлені не були.

07.07.2015 року позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа.

Однак, державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у позивачки відсутні документи на вищезазначений житловий будинок.

Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 09.02.2015 року, на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Слобожанська буд. №98.

Позивачка ОСОБА_3 у судовому засіданні 18 квітня 2018 року позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав, просить позовні вимоги задовольнити, в подальшому розглядати справу без її участі.

Представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 у судовому засіданні просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі за участю представника за довіреністю ОСОБА_2. Позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 86).

Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 проти задоволення вимог заперечував з тих підстав, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 були його діти, а саме: позивачка ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_4 та син ОСОБА_8, який помер 13 листопада 2011 року. Тобто спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6, переходила по 1/3 частині до його дітей. Відповідно до ст.1266 ЦПК України, за правом представлення, після смерті сина спадкодавця ОСОБА_8., право на належну йому частину спадщини,перейшло до його сина, тобто онука спадкодавця ОСОБА_9. Онук спадкодавця ОСОБА_9 помер 03 липня 2015 року та не встиг звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в порядку спадкової трансмісії, передбаченою ст.1276 ЦПК України, право на 1/3 частину спірного будинку перейшло до матері ОСОБА_9 ОСОБА_10. 20.072015 року, ОСОБА_11 звернулась із заявою до нотаріальної контори про відмову від належної її сину ОСОБА_9 частини спадщини, яка належала б йому, як би він був живий, на користь відповідачки ОСОБА_4 У звязку з вищевикладеним просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область м. Сватове вул. Слобожанська буд. №98 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 09.02.2015 року.

Третя особа державний нотаріус Першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 09.02.2015 року помер ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку який розташований за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Слобожанська буд. №98.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Тобто, спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 ділилась би по 1/3 частині між спадкоємцями.

07 липня 2015 року до Першої Сватівської державної нотаріальної контори позивачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 надали заяви про прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_6 На підставі зазначених заяв, була заведена спадкова справа № 170 за 2015 рік.

13.11.2011 року, помер син спадкодавця ОСОБА_8, у звязку з цим, належна йому 1/3 частка спадщини перейшла за правом представлення до онука спадкодавця ОСОБА_9

03.07.2015 року, помер ОСОБА_9, спадкоємець ОСОБА_6 за правом представлення. Оскільки ОСОБА_9 помер, та не встиг прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6 його мати ОСОБА_10 звернулась із заявою про відмову від частки спадщини на користь ОСОБА_4, яку за життя міг би прийняти її син - ОСОБА_9

З приводу переходу права на прийняття спадщини від племінника позивачки та відповідачки до його матері нотаріус зазначає наступне, відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкування за правом представлення зазначено у ст. 1266 ЦК України, де вказано, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В ст. 1276 ЦК України, прямо зазначено, що право на прийняття частки спадщини переходить до спадкоємців, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти.09.02.2015 року помер спадкодавець ОСОБА_6, його син ОСОБА_8, помер раніше, 13.11.2011 року, а його онук ОСОБА_9, помер 03.07.2015 року. В даному випадку онук спадкодавця ОСОБА_9 є спадкоємцем за правом представлення, а не за законом. Мати онука спадкодавця ОСОБА_12 представляє інтереси спадкодавця за правом представлення, а правилами ст. 1276 ЦК України це не передбачено. На думку нотаріуса між спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно видати спадщину по ? частині. ОСОБА_12, мати племінника позивачки та відповідачки, в коло спадкоємців не входить за ст. 1276 ЦК України.

Вислухавши позивачку, її представника, представника відповідачки, третю особу, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2002 року померла мати позивачки - ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 314747, виданого 14.03.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Сватівського районного управління юстиції в Луганській області (а.с. 17).

Після смерті матері позивачки залишилась спадщина, яка складається, зокрема, із 61/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Слобожанська, буд. №98, що підтверджується копією договору дарування від 11.11.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори (а.с. 7).

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року вказано, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року), що діяв на час відкриття спадщини та виникнення спірних правовідносин,встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української PCP (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСРвстановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Чоловік померлої ОСОБА_7 ОСОБА_6 був зареєстрований та постійно проживав з дружиною ОСОБА_7 на момент смерті останньої за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Слобожанська, буд. №98. Дану обставину у судовому засіданні сторони визнали та не заперечують.

Таким чином, спадщину після померлої ОСОБА_7 прийняв її чоловік та батько позивачки - ОСОБА_6 згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, являючись спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.529 ЦК Української РСР.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Отже, батькові позивачки ОСОБА_6 належала спадщина після померлої дружини у вигляді 61/100 частини спірного житлового будинку за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Слобожанська, буд. №98, та 39/100 частини вказаного житлового будинку належала останньому згідно договору дарування від 01.02.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори (а.с. 6).

09 лютого 2015 року помер батько позивачки - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 461338, виданого 09.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область, м.Сватове, вул. Слобожанська, буд. № 98.

Оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, то вданому випадку до спадкових правовідносин застосовуються норми ЦК України ( 2003 року).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, відповідно до ст.1261 ЦК України, зокрема, є діти спадкодавця, а саме: доньки позивачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 ( а.с. 14 - 15, 136-137, ), син ОСОБА_8 (а.с.132).

Доньки спадкодавця - позивачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті батька, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України 07 липня 2015 року подали заяви до Першої Сватівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі яких була заведена спадкова справа №170/2015, номер справи у спадковому реєстрі - № 57654075 ( а.с. 123-124).

Постановою державного нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 03.02.2017 року було відмовлено позивачці ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок ( а.с. 20).

Син спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_8 помер 13 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №298897, виданого 15 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 133).

Отже, син спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_8, якби був живий на час відкриття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_6, був би спадкоємцем першої черги за законом.

З 18.10.1986 року по 24.02.2004 року ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 (а.с. 62 зворот). У подружжя від шлюбу народився 05.08.1987 року син ОСОБА_13, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-ЕД № 346018 (а.с. 63).

03 липня 2015 року помер ОСОБА_13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 461251, виданого 07 липня 2015 року Розсипненською сільською радою Троїцького району Луганської області (а.с. 135).

Досліджені у судовому засіданні письмові докази , а саме: копія свідоцтва про народження ОСОБА_8, яке виписане російською мовою ( а.с. 132), копія свідоцтва про народження ОСОБА_9, яке виписане російською мовою ( а.с. 134), підтверджують те, що ОСОБА_13, який помер 03.07.2015 року, є внуком ОСОБА_6, який помер 09.02.2015 року.

Суд вважає очевидним те, що при перекладі прізвища «Григор» з російської мови на українську мову була допущена описка, у звязку з чим мають місце розбіжності в написанні прізвища у свідоцтві про смерть внука Серії I ВП №461251, де зазначено прізвище - «Грігор» ( а.с. 135) та в свідоцтві про смерть спадкодавця Серії I - ВП №461338, де зазначено прізвище - «Григор» ( а.с. 16).

Також мають місце розбіжності в частині імені матері ОСОБА_13, а саме: у свідоцтві про народження останнього, яке виписане російською мовою, зазначено у графі мати - «Григор Ирина Анатольевна» ( а.с. 63), а в паспорті зазначено українською мовою «Грігор Іра Анатоліївна», також в паспорті в графі сімейний стан містяться дані про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_8 ( а.с. 62).

Вказані описки в написанні прізвищ та імені є очевидними та не можуть впливати на спадкові права останніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1266 ЦК України, яка визначає підстави для спадкування за правом представлення, міститься у Главі 86 ЦК України «Спадкування за законом».

У п. 5.3 розяснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст.1266 ЦК України, за умови, якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК).

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст.1266 ЦК України, є вичерпним. Правило про те, що при спадкуванні при прямій нисхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення (ч. 6 ст. 1266 ЦК), слід розуміти таким чином, що спадкоємцями по прямій нисхідній лінії є рідні пра-, прадід, дід, батько, внук, правнук, праправнук. Внуки, праправнуки спадкують за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного, внук спадкодавця - ОСОБА_13 відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України мав право на частку спадщини, яка належала б за законом його батькові ОСОБА_8, який помер 13 листопада 2011 року, після смерті 09.02.2015 року діда - ОСОБА_6.

Внук ОСОБА_13 є спадкоємцем за законом за правом представлення свого померлого батька.

Частка спадщини, яка належала б за законом ОСОБА_8 становить 1/3 частину спадкового майна.

Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Дана стаття передбачає перехід права на прийняття спадщини на підставі так званої спадкової трансмісії. Спадкова трансмісія можлива у разі, коли спадщина відкрилася, але спадкоємець, який мав би спадкувати, помер ще до прийняття ним спадщини, т.б. після смерті спадкодавця, не встигнувши прийняти цю спадщину.

У п. 5.3. розяснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що спадкування за правом спадкової трансмісії, в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 ЦК України), застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї.

Внук спадкодавця - ОСОБА_13 був живий на час відкриття спадщини, т.б. 09.02.2015 року, і не встиг прийняти спадщину після смерті 09.02.2015 року діда ОСОБА_6 за законом за правом представлення після померлого 13.11.2011 року батька ОСОБА_8, оскільки до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини помер.

У звязку з цим, відповідно до ст. 1276 ЦК України право на прийняття належної частки спадщини, яку не встиг прийняти внук спадкодавця, перейшла до спадкоємців останнього за законом. У померлого внука спадкодавця єдиним спадкоємцем за законом є його мати ОСОБА_10.

У встановлений шестимісячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_6 мати ОСОБА_13 - ОСОБА_10 подала 20.07.2015 року відповідну заяву про відмову від спадщини після померлого ОСОБА_6 на користь відповідачки ОСОБА_4 ( а.с. 128).

Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи, що ОСОБА_10 відповідно до ст.1274 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідачки ОСОБА_4, яка є спадкоємцем за законом, то частка позивачки у спадщині, зокрема, у спірному житловому будинку становить 1/ 3 частину.

Постановою нотаріуса було відмовлено позивачці ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, оскільки у позивачки відсутні документи на житловий будинок ( а.с. 20).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Всудовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_6 не має, заповіт померлий ОСОБА_6 не залишав, що підтверджується копією спадкової справи № 170/2015 після померлого ОСОБА_6 (а.с. 122-144).

Враховуючи встановлені судом вищевикладені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому за позивачкою слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 право власності на 1/ 3 частину спірного житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка при подачі позову оплатила судовий збір у сумі 640 грн. ( а.с. 1).

Оскільки позовні вимоги задоволені на 66,66 %, виходячи з ціни позову 31850 грн., що становить вартість 1/2 частини спірного житлового будинку, то з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 426 грн. 62 коп. понесених витрат на судовий збір.

На підставі ст.ст. 524,525,529,548,549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1217,1220, 1266, 1270,1276 ЦК України (в редакції 2004 року) та керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 141, 258, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа державний нотаріус Першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область м. Сватове вул. Слобожанська буд. №98 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 09.02.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 62 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Луганської області, через Сватівський районний суд Луганської області.

Повний текст рішення складено 12.07.2018 року.

Суддя: Л.М. Осіпенко