Постанова

Іменем України

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 553/1111/16-ц

провадження № 61-26085св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4,

відповідач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2017 року в складі судді Крючко Н. І. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Абрамова П. С., Лобова О. А., Хіль Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк» (далі - ПАТ «Полтава-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Полтава-Банк» про розірвання кредитного договору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 січня 2017 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 та об'єднано в одне провадження з позовом ПАТ «Полтава-Банк».

ОСОБА_4 подала до суду клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2017 року за клопотанням ОСОБА_4 призначено судово-економічну експертизу, виконання якої доручено експертам Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса.

На вирішення експерта поставлено такі питання: чи відповідає наявний у матеріалах справи рахунок заборгованості позичальника ОСОБА_4 перед ПАТ «Полтава-Банк» умовам кредитного договору від 02 вересня 2011 року № 667 з додатковою угодою від 14 червня 2012 року № 1; яка загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_4 перед ПАТ «Полтава-Банк» за кредитним договором від 02 вересня 2011 року № 667 з додатковою угодою від 14 червня 2012 року № 1 станом на 01 березня 2016 року - момент подання банком позову до суду; чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_4 перед ПАТ «Полтава-Банк» згідно з кредитним договором від 02 вересня 2011 року № 667 з додатковою угодою від 14 червня 2012 року № 1, платежам, що підтверджують погашення кредиту за цим кредитним договором.

Провадження в справі зупинено до отримання експертного висновку.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2017 року в частині зупинення провадження у справі залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Полтава-Банк» просить ухвали судів попередніх інстанцій у частині зупинення провадження у справі скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив статті 143, 144 ЦПК України 2004 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини першої статті 202 ЦПК України 2004 року визначено право суду зупинити провадження у справі за заявою особи, а також з власної ініціативи у випадках призначення судом експертизи.

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 143 ЦПК України 2004 року).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Зважаючи на зазначені обставини та приймаючи до уваги той факт, що предметом спору є зобов'язання за кредитним договором, який укладено між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність призначення судово-економічної експертизи.

За умови задоволення клопотання ОСОБА_4 про призначення експертизи суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зупинив провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 202 ЦПК України 2004 року. При цьому суд діяв в межах своїх повноважень та положень цивільного процесуального законодавства.

Доводи касаційної скарги не містять переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції, а зводяться до того, що ОСОБА_4 не надала доказів невідповідності розрахунку заборгованості умовам кредитного договору.

Порушень норм процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року про призначення експертизи в частині зупинення провадження у справі суд касаційної інстанції не встановив.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року у частині зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик