Справа № 202/7095/18
Провадження № 2/202/2583/2018
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь 1107433,00 грн.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2018 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду.

Згідно протоколу про повторний автоматизований розподіл судової справи від 10.12.2018 року у звязку із тимчасовим відстороненням судді Зосименко С.Г. від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30.11.2018 року про притягнення судді Зосименко С.Г. до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді внесення подання Вищій раді правосуддя про звільнення з посади судді справа передана для розгляду судді Бєльченко Л.А.

Ухвалою судді від 11.12.2018 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишено без руху з наступних підстав.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8810,00 грн.); немайнового характеру фізичною особою - в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Проте позивачем не виконано зазначені вимоги закону. Так, позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у розмірі 1 107 433 грн., проте позивачем не зазначено, з чого саме складається вказана сума грошових коштів. Водночас у тексті позовної заяви позивачем зазначено, що він просить суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 300 000,00 грн. Однак у прохальній частині заяви позивач вимогу про відшкодування моральної шкоди не заявив. Тож, у позовній заяві ОСОБА_3 чітко не визначено, які саме вимоги ним заявлені, майнового чи немайнового характеру, чи включено до суми 1 107 433,00 грн., яку просить стягнути позивач, відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн. Також до позовної заяви не додано документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 704,80 грн. Крім того, позивачем до позовної заяви додано не всі докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Так, позивачем зазначено, що з між ним та відповідачем було укладено чотири договори позики та на них було вчинено виконавчі написи нотаріуса, однак до позовної заяви позивачем додано копії лише двох договорів позики та копію одного виконавчого напису нотаріуса.

26.12.2018 року на адресу суду від позивача на усунення недоліків, викладених в ухвалі від 11.12.2018 року, надійшла уточнена позовна заява, у котрій позивач зазначив, що його вимоги майнового характеру складають 1107433,59 грн. та складаються з: суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 802383,59 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., витрат сторін та їх представників, що повязані з прибуттям до суду приблизно 900,00 грн. (з розрахунку 30 грн. за літр палива), поштових витрат 100-150 грн., моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн. Також, позивач зазначив, що ним була сплачена максимальна сума судового збору у розмірі 8200,00 грн. Крім того, позивач вказав, що виконавчі написи на договори позики знаходяться на стягненні в Індустріальному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області і у разі необхідності суд може їх витребувати.

Однак вказаною заявою про уточнення позовних вимог позивач не усунув викладені в ухвалі від 11.12.2018 року недоліки. Так, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення боргу за договором позики, інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 802383,59 грн., та вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000,00 грн., однак ціну позову зазначено у розмірі 1107433,59 грн.; позивачем не надано документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 704,80 грн.; позивачем не надано ані оригіналу, ані копії, ані клопотання про витребування двох договорів позики, стягнення боргу за якими є предметом спору по справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем недоліки, викладені в ухвалі судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року, не були усунені у визначений судом строк, суд вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 187, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.