Справа № 661/4123/17
Провадження № 2/661/271/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої - судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря Ярошенко І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в загальному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в м.Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити черговість одержання права на спадщину після смерті ОСОБА_4 та надати їй право на спадкування на рівні із відповідачем ОСОБА_2, який є спадкоємцем померлого другої черги спадкування за законом .

При цьому позивачка посилалася на те , що вона мала рідну сестру - ОСОБА_5, яка померла 04.11.2014 року, і після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, м.Нова Каховка, Херсонської області, яку прийняв чоловік померлої сестри ОСОБА_4, але 18.12.2014 останній також помер. Спадкоємцем ОСОБА_4 є його рідний брат відповідач по справі ОСОБА_2. Оскільки вона мала сімейні стосунки із спадкодавцем з 2007 року - покійні сестра та її чоловік часто хворіли, останні роки не могли самостійно пересуватись та обслуговувати себе, потребували постійної сторонньої допомоги, їх доглядом, побутовими питаннями, забезпеченням ліками, продуктами повністю займалась вона, а, коли вони померли, то поховала їх також за свої власні кошти, вважає, що має право на спадщину.

Посилаючись на зазначені обставини та вимоги ч.2 ст. 1259 ЦК України, ст. 1264 ЦК України позивачка просила задовольнити позов.

Розгляд цивільної справи здійснювався судом в загальному позовному провадженні відповідно до ухвали від 24 січня 2018 року.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Позивач ОСОБА_3, будучи допитаною судом у якості свідка, надала суду пояснення, аналогічні зазначеним у позові, пояснила, що вважає себе спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім»єю більше ніж п»ять років до часу відкриття спадщини, повністю ним опікувалась, бо останній перебував у безпорадному стані, а тому вважає, що має право на спадщину після його смерті у вигляді квартири № 7, по вул. Портовій,54, в м.Таврійськ.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності, оскільки він постійно спілкувався зі своїм братом ОСОБА_2, в них були добрі відносини, останній почував себе добре, про допомогу не просив, дбав про себе сам, в безпорадному стані не перебував. Про смерть брата його повідомили вже після поховання, тому він і не був присутній на похоронах та не зазнав витрат, пов»язаних з ними.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступних, встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сестра позивачки - ОСОБА_5 померла 04.11.2014 року, її чоловік ОСОБА_4 помер 18 грудня 2014 року.

Постановою приватного нотаріуса Новокаховського нотаріального округу ОСОБА_6 № 615/01-31 від 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, а саме на квартиру №7, що розташована в будинку №54, по вул.Портовій, в м.Таврійськ, що залишилась після смерті ОСОБА_4, у зв'язку із тим, що вона не є родичем померлого, в судовому порядку факти проживання її зі спадкодавцем однією сім»єю, а також перебування останнього за життя на її утриманні не встановлені.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2015 року, яке є чинним, за ОСОБА_2 було визнано право власності на квартиру № 7, що розташована в будинку № 54, по вул. Портова, в м.Таврійськ, Херсонської області в порядку спадкування за законом після смерті його рідного брата ОСОБА_4, який помер 18.12.2014 року.

Оскільки спір між сторонами виник з підстав права на спадщину у вигляді вказаної квартири, тобто, з приводу нерухомого майна, яке знаходиться в м.Таврійськ, м. Нова Каховка, Херсонської області, справа розглядалась за його місцезнаходженням - Новокаховським міським судом

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає, щоб позивач належав до спадкоємців за законом, а також доведення ним наступних обставин: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Положенням ст. 1264 ЦК України передбачено , що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Як зазначено у постанові нотаріуса № 615/01-31 від 12 грудня 2016 року про відмову ОСОБА_3 в оформленні спадкових прав, згідно довідки, виданої КП «Таврійське ЖЕУ №0308 від 23 березня 2015 року, померлий ОСОБА_2 на день смерті проживав один.

Позивачка ОСОБА_3 постійно зареєстрована за іншою адресою АДРЕСА_2.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він є сином позивачки. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не мали дітей, коли досягли похилого віку, його мати запропонувала їм переїхати до м. Нова Каховка. Вони допомогли своїми грошима купити їм квартиру в м. Таврійськ, в якій за власні кошти зробили ремонт, встановили опалення. Увесь час вони вели з подружжям Коляда спільне господарство, купували харчі, ліки, необхідні речі та всіляко матеріально допомагали їм. Померлий ОСОБА_2 майже весь останній час перебував в лежачому положенні, практично не ходив, а тому він потребував сторонньої допомоги, яку свідок та його мати йому й надавали. Похованням ОСОБА_2 також займалася його мати та він.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона була сусідкою померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_2 і їй достовірно відомо, що ними опікувалися позивачка та її син ОСОБА_9, у спірній квартирі вони робили ремонт. ОСОБА_5 та Коляда дуже хворіли, потребували сторонньої допомоги, а тому в 2008 році позивачка та її син переїхали до них проживати, вона бачила, що вона разом вели спільний побут, піклувались про хворих.

Аналогічні свідчення в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_10.

Разом з тим, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні показали, що їм невідомо про обставини щодо спільного бюджету, спільних витрат позивачки та її родичів ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з приводу повного фінансового утримання ними останніх суд ставиться критично, оскільки вони є зацікавленими особами у вирішенні справи на користь позивачки.

Крім того, ОСОБА_3 не надала суду жодного письмово доказу на підтвердження своїх доводі про те, що вона забезпечувала померлих матеріально, а, навпаки, в своїх поясненнях зазначила, що вони теж отримували пенсію майже в однаковому з нею розмірі і також, на рівні з нею витрачали її на побутові питання придбання ліків, продуктів, оплату комунальних послуг тощо.

Посилання позивачки на те, що вона несла всі витрати по похованню ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в даному випадку не мають правового значення , оскільки таке питання виходить за межі цього спору.

Слід також зазначити, що із позовними вимогами щодо встановлення факту проживання однією сім»єю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 до суду не зверталась, а лише обґрунтувала такими обставинами свій позов .

Викладені обставини у сукупності свідчать про недоведеність позивачкою суду факту реальних сімейних відносин зі спадкодавцем, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного побуту, участь у витратах на утримання житла, ремонт, спільних прав та обов»язків, що відповідно до ст. 3 СК України визначає сім»ю, в судовому порядку це питання не вирішувалось, а тому їй не належить право на зміну черговості одержання права на спадкування, оскільки таке право вимоги мають лише спадкоємці за законом.

Згідно приписів п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

ОСОБА_2 помер у віці 78 років, тобто, будучи особою похилого віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Таким чином, безпорадний стан особи та її потреба у сторонньому догляді повинні бути підтверджені медичними документами, покази свідків в цьому випадку не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст. 1259 ЦК України, на підтвердження перебування особи у безпорадному стані і її потребу у сторонньому догляді.

Разом з тим, у дослідженій судом медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_2 № 2103 такі відомості відсутні, вбачається лише, що останній перебував на стаціонарному лікуванні з 10.05.2011 року по 20.05.2011 року з діагнозом пневмонія, ця карта не містить посилань на потребу ОСОБА_2 сторонньої допомоги та нагляду. Інших медичних документів суду надано не було.

Крім того, судом встановлено, що факт перебування ОСОБА_2 у безпорадному стані вже був предметом судового розгляду ( справа № 661/1773/16-ц) за позовом ОСОБА_3І до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування), і в рішенні Новокаховського міського суду від 02.12.2016 року, що набрало на даний час законної сили, встановлено, що факт перебування померлого ОСОБА_2 у безпорадному стані не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки з доказів, наданих суду, вбачається, що ОСОБА_2 погано себе почував після смерті дружини, але пересувався по квартирі, виходив з палицею на вулиці і сидів на лавці.

В ухвалі апеляційного суду Херсонської області від 22.02.2017 року, яким рішення Новокаховського міського суду від 02.12.2017 року залишено без змін, також зазначено, що констатація факту, що за подружжям Коляда доглядала позивачка із сином, не вказує на те, що спадкодавці не могли самостійно забезпечити умови свого побуту та потреби.

Отже, враховуючи вищезазначене у сукупності, оскільки позивачка не довела обставини, передбачені ч.2 ст. 1259 ЦК України, підстав для надання їй права на спадкування разом з спадкоємцем другою черги ОСОБА_2 суд не вбачає та відмовляє у задоволенні відповідних позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 3, 12,13,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 06 липня 2018 року.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко