Справа № 755/6035/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними.

В судове засідання позивачі не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені згідно норм процесуального законодавства - за допомогою судових повісток направлених рекомендованими листами.

В судове засідання відповідач не з'явився, від представника надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. В заяві зазначив, що після ознайомлення з зустрічним позовом та доданими матеріалами ОСОБА_3 було зроблено висновок про шахрайське зало водіння його грошима особою, яка діяла за підробленими документами як ОСОБА_1, не будучи ним. З підстав цього ОСОБА_3 звернувся до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості внесені до ЕДР за № 0010596. Слідство триває.

В судове засідання треті особи не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення була подана до суду 05.04.2016 року. 15.04.2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження, та призначено судовий розгляд.

10.05.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 подано зустрічний позов до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними. Ухвалою від 10.05.2016 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду.

Згідно ухвали від 10.05.2016 року за заявою представника позивачів за зустрічним позовом накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

23.08.2016 року провадження у справі зупинено у зв'язку зі смертю ОСОБА_7.

Згідно розпорядження від 15.03.2017 року визначено іншого головуючого у справі у зв'язку з припиненням повноважень попереднього головуючого судді.

Згідно ухвали суду від 10.05.2017 року провадження у справі відновлено та проведено заміну позивача за зустрічним позовом з ОСОБА_7 на його правонаступника - ОСОБА_2.

24.01.2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення залишено без розгляду у зв'язку з неявками сторони позивача.

Встановлено, що 14.03.2018 року відбулося судове засідання за участю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Розгляд справи був відкладений для направлення запитів та для виклику осіб, які не з'явилися на 10.05.2018 року.

В судове засідання 10.05.2018 року позивачі не з'явилися, хоча були повідомлені про день та час розгляду справи під розписку. Судом було ухвалено відкласти розгляд справи для виклику сторін на 26.06.2018 року. Судові виклики надіслані рекомендованими листами.

Встановлено, що дана справа перебуває в провадженні суду з квітня 2016 року, розгляд справи по суті спору не розпочато.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов'язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 та 5 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1 статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, в їх системному зв'язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_8 проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В матеріалах справи містяться відомості щодо виклику сторони позивача на усі судові засідання. Заяв про розгляд справи без присутності позивачів до суду не надходило.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, прецедентну практику Європейського суду з прав людини, та те, що без позивачів дану справу розглянути неможливо, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 257, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: