Справа №592/5161/18
Провадження №2/592/2039/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: судді - Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання - Щербань Г.Г., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду та свої вимоги підтримала у судовому засіданні і мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 до 13.06.2011 року, від подружнього життя мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач та отримує від нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до її повноліття, згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.11.2011 року

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі твердої грошової суми 3500 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина знаходиться на її утриманні та вона витрачає додаткові кошти на вивчення сином англійської мови в школі та харчування, під час хвороби витрачає кошти на лікування, тому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання та харчування в школі в розмірі 500 грн. щомісячно.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів в тому розмірі, що зазначила позивач, та погодилася з розміром аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно. Заперечувала проти стягнення додаткових витрат на утримання сина, оскільки позивач не довела суду належними доказами про понесені нею додаткові витрати на навчання та харчування дитину в школі. Просить позовні вимог задоволити частково.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.06.2018 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 13.06.2011 року, від подружнього життя мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 22).

Дитина знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконкому Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 10.07.2018 р. (а.с.25)

Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.11.2011 р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. щомісячно на утримання дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 16.08.2011 року до досягнення ним повноліття (а.с.3).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 20.01.2012 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на "ОСОБА_1" (а.с.4).

Згідно довідки Степанівської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 13.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 харчується в їдальні школи, сніданок за батьківськи кошти о 10-00 год. (орієнтовна вартість на день 5 грн.), повноцінний обід о 13-15 год. (15 грн. за кошти Степанівської селищної ради).

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що її сусідка ОСОБА_1 отримує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько дитини ОСОБА_4 ніякої іншої допомоги на утримання дитини не надає, а мати відводить дитину на вивчення англійської мови, відвідує з ним дитячий парк.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснивла, що її син ОСОБА_4 сплачує алвменти на утримання онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина проживає, як з матерью, так і з батьком, вони купують йому одежу, велосипед, гераскутер, придбали планшет. Коли була необхідність вона особисто відводила онука до логопеда та оплачувала заняття.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом

України.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного та враховуючи, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.11.2011 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн., що є значно меншим ніж встановленим діючим сімейним законодавством, яким передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд, керуючись ст. 192 СК України, вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини в розмірі твердої грошової суми 1200 грн. щомісячно до повноліття дитини,починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з часу звернення до суду з 10.05.2018 року.

Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі №6-1296цс15, виходячи з аналізу ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

З огляду на положення ст. 185 СК України позивач не довела суду, які саме додаткові витрати вона понесла на утримання дитини, викликаних особливими обставинами.

З урахуванням викладеного у суду немає законних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових коштів на утримання дитини.

Згідно з ст. 5 ч. 1 п. 10 ЗУ «Про судовий збір» відповідач. як громадянин, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.30), звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, ст. 182, 185, 192 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) про зміну розміру аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволити частково.

Збільшити розмір стягуємих аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцям. Суми, місце проживання: АДРЕСА_2), ідентифікаційний номер НОМЕР_2, не працюючого, у розмірі твердої грошової суми у розмірі 1200 грн. щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з часу звернення до суду з 10.05.2018 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити за необгрунтованістю.

Виконавчий лист виданий за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.11.2011 р. відкликати до справи № 1806/2-3578/11 Ковпаківського районного суду м. Сумиі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

20.08.2018 року повне судове рішення.

Суддя І.М. Фоменко