Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/12/17
Провадження № 2/483/10/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Казанлі Л.І.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

відповідачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою було укладено договір № НОМЕР_1 про надання споживчого кредиту для придбання товару та надано кредит у розмірі 13 680 грн шляхом відкриття карткового рахунку і видачі кредитної картки. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 було надано кредит строком на 20 місяців в обмін на її зобовязання повернути кредит у повному обсязі та сплачувати відсотки за ставкою 0,01% річних. ОСОБА_1 не виконувала своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Її заборгованість за зазначеним вище договором станом на 28 грудня 2016 року складає 24 186 грн 58 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши, що ОСОБА_1 не укладала спірного договору і підпис на ньому виконано від її імені сторонньою особою.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

15 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № про надання споживчого кредиту, за умовами якого Банкнадав відповідачці кредит в сумі 13 680 грн на споживчі цілі для придбання товару на строк 20 місяців, до 15 жовтня 2013 року, а остання зобовязалася належним чином використати та повернути вказані кошти зі сплатою відповідної плати за користування ними. Пунктом 1.1. договору також встановлено розмір процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01 % на рік (т. 1 а. с. 4-6).

Згідно з копією договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє прийняло у банка право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1, який було укладено між банком та ОСОБА_1 (т. 1 а. с.14-20).

Відповідно до ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 1055 ЦК України правочин, яким є кредитний договір, має бути вчинений у письмовій формі із врахуванням вільного волевиявлення учасника, зокрема, позичальника, і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З огляду на положення ч. 3 ст. 203, ст. 1054 ЦК України саме відповідач має спростувати, що він не підписував кредитний договір та надати належні і допустимі докази на спростування цієї обставини.

Заперечуючи факт підписання 15 лютого 2012 року кредитного договору № НОМЕР_1, ОСОБА_1 довела свої заперечення висновком судово-почеркознавчої експертизи №17-963/1319/1320/1321/1322/1323/1324/1325/1326/1327/1328 від 25 січня 2018 року (т. 1 а. с. 188-197). Згідно з висновком експерта, підписи від імені ОСОБА_1 у кредитному договорі № від 15 лютого 2012 року у графах «Підпис позичальника» та «Підпис», в письмовій згоді на обробку персональних даних, на ксерокопіях паспорту та ідентифікаційного номеру виконані не відповідачкою ОСОБА_1, а іншою особою.

У суду відсутні підстави сумніватися у достовірності такого висновку експерта. Зокрема, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків, використав і дослідив надані йому матеріали цивільної справи, матеріали кредитного договору, експериментальні та вільні зразки почерку і підпису ОСОБА_1, нормативно-правові акти, що регламентують порядок проведення судових експертиз.

Представник позивача не спростував належним чином такий доказ у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Таким чином, недоведеність факту укладання між сторонами спірного кредитного договору № НОМЕР_1 від 15 лютого 2012 року свідчить про нікчемність цього договору, а визнання такого правочину недійсним ( ст. 215 ЦК України) не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що договірні відносини між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 не виникли, оскільки остання спірний кредитний договір не підписувала, грошових коштів не отримувала і доказів протилежного позивачем суду надано не було. Оскільки рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов переконання, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок позивача і відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні цивільного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 15 лютого 2012 року відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2018 року.

Головуючий: