У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участю секретаря судового засідання - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Закарпатського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна про визнання недійсними договорів поруки та договорів іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Закарпатського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна про визнання недійсними договорів поруки та договорів іпотеки.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить винести ухвалу про зустрічне забезпечення позову, зокрема просить на час дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2017 року, з метою усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача та інших осіб, пов'язаних із забезпеченням позову, зобов'язати ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області грошові кошти в сумі 1000000 грн.

Вивчивши зміст заяви, оглянувши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 27.10.2017 року судом вжито заходи забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на майно, а саме: на 1/2 частину станції технічного обслуговування, автомийки та магазину, які розміщені на земельній ділянці розміром 0, 0843 в АДРЕСА_1, яка на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2) у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.08.2007 року до вирішення справи по суті.

Вказана ухвала залишена без змін постановою апеляційної інстанції від 12.04.2018 року.

При постановленні вказаної вище ухвали суд виходив із заявлених позовних вимог, зокрема наявності зв'язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки між сторонами виник спір щодо визнання недійсним договорів поруки та договорів іпотеки, а з доданої до матеріалів справи копії договору поруки № 65/1 вбачається, що ОСОБА_3 надано в іпотеку земельну ділянку, яка

знаходиться в АДРЕСА_1, на якій відповідно розташовані зазначені заявником нерухомі обєкти, зокрема станція технічного обслуговування, автомийка та магазин, які згідно наданих доказів на праві часткової власності належать ОСОБА_3

Відповідно до частин першої та третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов»язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Частиною пятою статті 154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Водночас, даних про те, що позивач не має зареєстрованого місця проживання в Україні у суду немає.

Також стороною відповідача не надано жодних доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, та виходячи зі змісту позовних вимог та вжитих заходів забезпечення позову суд не вбачає таких.

Узагальнюючи зазначене вище суд вважає за необхідне наголосити на тому, що застосування заходів зустрічного забезпечення позову є правом, а не обов»язком суду, при цьому обставин щодо обов»язкового застосування таких заходів, судом при розгляді даної заяви не встановлено.

Таким чином, оцінивши достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, вимоги норм процесуального права, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення у зв'язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 154, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Закарпатського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна про визнання недійсними договорів поруки та договорів іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.І. Бедьо