Справа № 367/4712/18
Провадження №2-з/367/158/2018
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

04 липня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

За участі секретаря Шубчик В

розглянувши у судовому засіданні в м.Ірпінь заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу та права власності

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу та права власності.Згідно вказаної заяви заявник просить накласти арешт на земельну ділянку за адресою м.Ірпінь,вул..Радянська(нині Варшавська) 114к з кадастровим номером 210900000:01:138:0129 площею 0,05га та визнати право власності на житловий будинок загальною площею 209 кв.м,житловою 93,5 кв.м ,що побудований на земельній ділянці з кадастровим номером210900000:01:138:0129 за адресою м.Ірпінь,вул..Радянська(нині Варшавська) 114к.

Суд,вивчивши матеріали справи ,вважає заяву такою,що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.. 149 ЦПК України « 1. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.2. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст..150 ЦПК України «1. Позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;»

Відповідно до ст.. 153 ЦПК України « 1. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).»

Відповідно до положень п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК ( 1618-15 ), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

У судовому засіданні встановлено,що 03.07.2018р до суду на розгляд надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу та права власності.Згідно вказаної позовної заяви вбачається спір щодо земельної ділянки за адресою м.Ірпінь,вул..Радянська(нині Варшавська) 114к з кадастровим номером 210900000:01:138:0129 площею 0,05га та житлового будинку загальною площею 209 кв.м,житловою 93,5 кв.м ,що побудований на земельній ділянці з кадастровим номером210900000:01:138:0129 за адресою м.Ірпінь,вул..Радянська(нині Варшавська) 114к,на які позивач просить визнати за ним право власності.

Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково та в межах заявлених позивачем позовних вимог накласти арешт на земельну ділянку за адресою м.Ірпінь,вул..Радянська(нині Варшавська) 114к з кадастровим номером 210900000:01:138:0129 площею 0,05га.В іншій частині заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення,поскільки забезпечення позову шляхом визнання права власності на нерухоме майно не передбачено чинним законодавством.Крім того,відповідно до ч 10 ст. 150 ЦПК України «Не допускається вжиття заходів забезпечення позову,які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог,якщо при цьому спір не вирішується по суті».

Зустрічне забезпечення суд не застосовує,поскільки до суду не надійшли з даного приводу будь-які пропозиції.

Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 149- 153 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

До розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу та права власності,накласти арешт на земельну ділянку за адресою м.Ірпінь,вул..Радянська(нині Варшавська) 114к з кадастровим номером 210900000:01:138:0129 площею 0,05га,власником якої є ОСОБА_2,заборонивши дану земельну ділянку продавати,дарувати та проводити будь-які дії по її відчудженню.

Копію ухвали суду направити державному реєстратору для виконання та сторонам по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 15 днів з дня її складання.

Суддя: С.І. Оладько