Справа № 466/3794/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 вересня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Шаповалової Ю.О.

№466/3794/18;2/466/1588/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №59 в будинку №7 по вулиці Золота у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат житловою площею 28,50 кв.м. з кухнею та комунальними вигодами загальною площею 46,70 кв.м. належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3.

Будинок №7 по вул. Золота у м. Львові перебуває на балансі ЛКП «Янів-405».

Відповідно до актів, складених працівниками ЛКР «Янів-405», а саме від 02.10.2017 року №313, від 12.12.2017 року №426, від 07.02.2018 №28, від 05.04.2018 року № 71, в квартирі АДРЕСА_2 не проживає понад шість місяців ОСОБА_2. Факт не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 підтверджують мешканці будинку №7 на вул. Золота у м. Львові, а саме з квартири №47 гр. ОСОБА_4, з квартири №60 гр. ОСОБА_5.

Крім того, позивач вказує, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше встановленого строку, не є власником даної квартири, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, її особистих речей у квартирі немає, жодної домовленості щодо користування житлом між ними не було, відтак враховуючи вищевикладене, вимушений звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначено на 28 вересня 2018 року не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, однак надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15.05.2018 року, 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 11).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої 03.02.2018 року ЛКП «Янів - 405», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, 09.06.1963р.н. співвласник, ОСОБА_3, 26.07.1936р.н. - співвласник та відповідач ОСОБА_2, 29.10.1995р.н. (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_3 стверджується актами ЛКП «Янів - 405» від 02.10.2017 року за №313, від 12.12.2017 року за №426, від 07.02.2018 року за №28, від 05.04.2018 року за №71, згідно яких ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 6-9).

Так, судом встановлено, що відповідач жодним чином не цікавиться станом квартири, в якій зареєстрована, не здійснює оплату за комунальні послуги, не приймає участі в спільному побуті та її особистих речей в квартирі немає.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються також поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №59 в будинку №7 по вулиці Золота у м. Львові.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №59 в будинку №7 по вулиці Золота у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6