Ухвала

13 серпня 2018 року

м. Київ

справа №461/1503/17

провадження №61-41273ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Снопківське», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Снопківське» про зобов'язання Львівського комунального підприємства «Снопківське» здійснити йому, мешканцю квартири АДРЕСА_1, перерахунок розміру плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2015 року по 25 квітня 2017 року на підставі актів-претензій від 07 грудня 2016 року, від 01 березня 2017 року та від 25 квітня 2017 року, шляхом списання нарахованих коштів за послуги, що фактично не надавали та не були спожиті, в розмірі 2 537,22 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано Львівське комунальне підприємство Снопківське» здійснити ОСОБА_1, як мешканцю квартири АДРЕСА_2 у

м. Львові, перерахунок розміру плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2015 року по 25 квітня

2017 року, на підставі актів-претензій від 07 грудня 2016 року, 01 березня 2017 року та 25 квітня 2017 року шляхом списання нарахованих коштів за послуги, які фактично не надавалися та не були спожиті в розмірі

2 537, 22 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат

Постановою апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2018 року, рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 2 537,22 грн, яка станом на 01 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100 = 176 200).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «LevagesPrestationsServices v. France» (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruallaGomezdelaTorre v. Spain» (БруальяҐомес де лаТорре проти Іспанії) від 19 грудня1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Снопківське», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист прав споживачів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька