Провадження № 2-к/761/6/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши цивільну справу за клопотанням Акціонерного товариства «РН-Транс» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення, ухваленого Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20 квітня 2017р. у справі № 57/2016,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року до суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «РН-Транс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України.

В своєму клопотанні заявник просить: надати дозвіл а примусове виконання на території України, рішення щодо юрисдикції, ухваленого Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20 квітня 2017р. у справі № 57/2016 та стягнути з боржника  на користь заявника заборгованість у розмірі 1 584612, 47 доларів США, а також витрати на арбітражний розгляд в розмірі 2 463 091,11 доларів США; видати виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення.

Як вбачається, 04 грудня 2017р. судом, на виконання положень ч. 1 ст. 395 ЦПК України в редакції яка діяла часом на зазначену дату було повідомлено боржника – Акціонерне товариство «РН-Транс» про надходження даного клопотання, а також запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Станом на теперішній час, заперечення до суду не надійшли.

Разом з тим, 03 жовтня 2017р. було прийнято Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017р., відповідно до якого було прийняту нову редакцію Цивільного процесуального кодексу України.

Так, ч. 2 ст. 23 ЦПК України встановлено, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:

1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;

2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Водночас, згідно п.9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, аналізуючи вищезазначені норми ЦПК України вбачається, що дана категорія справ – про надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу підлягає розгляду апеляційним загальним судом, як судом першої інстанції, а тому суд вважає, що розгляд даного клопотання не належить до інстанційної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки відповідно до положень діючого ЦПК України, на даний час, суди першої інстанції не уповноважені розглядати по суті зазначену категорію справ.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про направлення справи за інстанційною юрисдикцією до Апеляційного суду м. Києва, для розгляду.

Керуючись ст.ст.23, 353, 354, 467 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Направити цивільну справу за клопотанням Акціонерного товариства «РН-Транс» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення, ухваленого Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20 квітня 2017р. у справі № 57/2016 до Апеляційного суду м. Києва, для розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п’ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: