Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 331/6842/14
Номер провадження 22-ц/778/2518/18
Головуючий у 1 інстанції Антоненко М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Дашковської А.В., Маловічко С.В.,
секретарКулабухова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову, стягувач: ОСОБА_5, боржник: ОСОБА_6, заінтересовані особи: ОСОБА_7, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя своєю ухвалою від 07 грудня 2015 року по цивільній справі № 331/6842/14-ц розглянув та задовольнив подання Державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_6 в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх обов'язків у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/53/15, виданого 18 листопада 2015 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя.

06 лютого 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування вжитих заходів забезпечення позову - його тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України.

В обґрунтування поданого клопотання в судовому засіданні представник заявника надав пояснення та підтверджуючі документи щодо того, що ОСОБА_6 в Німеччині, де має сім'ю та є власником підприємства, потребує невідкладної лікарської допомоги.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року клопотання ОСОБА_6, про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано тимчасове обмеження громадянину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх обов'язків у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/53/15, виданого 18 листопада 2015 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя, застосоване ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07 грудня 2015 року по цивільній справі № 331/6842/14-ц.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

ОСОБА_6 в заяві вказав, що він знаходиться за межами України. Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився, маючи відповідні повноваження на участь в судовому засіданні в передбаченій нотаріально посвідченій довіреності №НВТ 294912 від 09.11.2016 року.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення по цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред'явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження, а на час розгляду клопотання судове рішення про стягнення не перебувало на виконанні.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 377-1 ЦПК України (в редакції закону на час постановлення ухвали про тимчасове обмеження), у відповідності з якою питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Тобто це обмеження було застосоване на стадії виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України судом який застосував ці обмеження, окрім скасування ухвали в порядку її перегляду апеляційним чи касаційним судом. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України".

Особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві і межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобов'язань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві особи з України, у якій вказується номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В цій справі суд попередньої інстанції розглянув заяву ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову не дивлячись на те, що вказана ухвала про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_6 в праві виїзду за межі України була постановлена відповідно до вимог закону саме на стадії виконання судового рішення, і не постановлювалась як захід забезпечення позову.

Таким чином у суду першої інстанції не було підстав передбачених процесуальним законом для постановлення оскаржуваної ухвали.

З урахуванням наведеного, ухвала суду є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за відсутності процесуальних підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року у даній справі скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 серпня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: