Єдиний унікальний номер 235/1021/18 Номер провадження 22-ц/775/1190/2018
Номер провадження 22-ц/775/1190/2018 Доповідач Канурна О.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, (справа № 235/1021/18, суддя Назаренко Ганна Володимирівна),

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.02.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийнята будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua./terms/ pages/70/, складає між ним та Банком Договір.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник; зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 31.01.2018 року має заборгованість в розмірі 61869,67 грн., яка складається з наступного: 1718,21 грн. - заборгованість за кредитом; 52329,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4400,00 грн., - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1 .7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2922,36 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 61869,67 грн. за кредитним договором № б/н від 19.02.2013 року, а також судові витрати.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2018 року в задоволенні позову Публічного акціонерного комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та подав апеляційну скаргу.

Позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції незаконне, оскільки судом неповно, не всебічно та не об'єктивно досліджено обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права і просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2018 року та ухвалити постанову, якою позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити, стягнути з відповідача судові витрати по справі на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

В судове засідання апеляційного суду представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 810 (а.с. 148).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В матеріалах справи (а.с. 8) є ксерокопія Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачем 19.02.2013 року, в якій відображені дані відповідача, але яку суму він отримав, не вказано.

Із відзиву на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно отримав від позивача грошові кошти у межах якогось невизначеного ліміту, оскільки в Анкеті-заяві не вказана сума. Що стосується Умов і правил надання банківських послуг, то він взагалі їх не бачив і не підписував.

Відповідо до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07.06.2018 року № 30.1.0.0/2-20180228/1772, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) згідно кредитного договору б/н від 19.02.2013 року отримав картку № НОМЕР_2, яка має термін дії до останнього дня місяця 08.2016 року (а.с. 85).

Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строк дії договору.

Таку ж позицію підтримує і Верховний Суд в Постанові від 07 лютого 2018 року у справі № 751/5977/17, провадження № 61-560св17.

Враховуючи, що строк дії картки закінчився 31.08.2016 року, а з позовною заявою позивач звернувся 06.03.2018 року, то висновок суду першої інстанції про те, що строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом сплив, не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитом складає 1718 грн.21 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується стягнення процентів в розмірі 52329 грн. 09 коп., то апеляційний суд виходить із наступного.

Позивач не надав жодних доказів, що саме вказані тарифи, Умови та правила надання банківських послуг підписував відповідач і що саме вказані тарифи, Умови мав на увазі відповідач, коли підписував анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», які й передбачають нарахування штрафних санкцій та відсотків за користування кредитом.

Вказану позицію підтримує і Верховний Суд в Постанові від 13 червня 2018 року у справі № 226/3556/15-ц, провадження № 61-21373св18.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Апеляційний суд вважає, що проценти за користування кредитом підлягають стягненню за три роки до звернення з позовом до суду, тобто з 06 березня 2015 року по 06.03.2018 року у розмірі, встановленому на рівні облікової ставки Національного банку України, який складає 964 грн. 22 коп., виходячи з наступного розрахунку: за період з 06.03.2015 року по 27.08.2015 року облікова ставка складає 30% річних, тоді стягненню підлягає 247 грн. 14 коп.; з 28.08.2015 по 24.09.2015 року - 27% - 35 грн. 59 коп.; з 25.09.2015 року по 29.10.2015 року - 22% - 36,25 грн., з 30.10.2015 по 17.12.2015 року - 22% - 50 грн. 75 коп.; з 18.12.2015 року по 28.01.2016 року - 22% - 43 грн.42 коп.; з 29.01.2016 року по 03.03.2016 року - 22% - 36 грн.15 коп.; з 04.03.2016 року по 21.04.2016 року - 22% - 50 грн.61 коп., з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року - 19% - 31 грн.22 коп.; з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року - 18% - 23 грн.66 коп.; з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року - 16,5% - 27 грн.11 коп.; з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року - 15,5% - 35 грн.66 коп.; з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року - 15% - 29 грн.58 коп.; з 28.10.2016 року по 08.12.2016 року - 14% - 27 грн.60 коп.; з 09.12.2016 року по 26.01.2017 року - 14% - 32 грн.25 коп.; з 27.01.2017 року по 02.03.2017 року - 14% - 23 грн. 07 коп.; з 03.03.2017 року по 13.04.2017 року - 14% - 27 грн.68 коп.; з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року - 13% - 25 грн. 70 коп.; з 26.05.2017 року по 06.07.2017 року - 12,5% - 24 грн. 71 коп.; з 07.07.2017 року по 02.08.2017 року - 12,5% - 15 грн.89 коп.; з 03.08.2017 року по 13.09.2017 року - 12,5% - 24 грн. 71 коп.; з 14.09.2017 року по 26.10.2017 року - 12,5% - 25 грн.30 коп.; з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року - 13,5% - 31 грн.14 коп.; з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року - 14,5% - 28 грн.67 коп.; з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року - 16% - 26 грн.36 коп.; з 02.03.2018 року по 06.03.2018 року - 17% - 4,00 грн.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 1718,21 грн., заборгованість за процентами в розмірі 964,22 грн.

В іншій частині позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, позичальником не підписані, то їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказана позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 591/8058/15-ц, провадження № 61-3688св18.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 189 грн. 42 коп.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2018 року скасувати, хвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, рахунок № 3111; Код банка (МФО) 305299; заборгованість за кредитом в розмірі 1718 (одну тисячу сімсот вісімнадцять) грн. 21 коп., заборгованість за процентами в розмірі 964 (дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 22 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 189 (сто вісімдесят дев'ять) грн. 42 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 09 серпня 2018 року.

Суддя: О.Д.Канурна