Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2247/18
Провадження №: 2/332/1152/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Фурдак В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи -ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії щодо приватизації квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району зобов'язання вчинити дії щодо приватизації квартири. В позові зазначено, що позивач проживає та користується квартирою АДРЕСА_2 з 03.12.1980 року. квартирою крім позивача користуються та мають за цією адресою реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_2 син позивача, з 13 квітня 1985 року і по теперішній час та ОСОБА_3 чоловік позивача, з 03 грудня 1980 року й по теперішній час.

На початку 2018 року позивач звернулась із заявою про приватизацію до відповідача, але з'ясувалось, що відсутній ордер на вказану квартиру, внаслідок чого позивачу було відмовлено в приватизації, хоча незалежно від його наявності позивачі мають право на приватизацію згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Просить в позові визнати за нею право на приватизацію та зобов'язати відповідача прийняти пакет документів на приватизацію без ордеру та провести її приватизацію.

Представник позивача в судове засідання не з*явився, звернувся до суду із заявою в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглядати позов у його відсутності.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовної заяви.

Треті особи в судове засідання не з*явились, про слухання справи повідомлені.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проживає та користується квартирою АДРЕСА_2 з 03.12.1980 року. квартирою крім позивача користуються та мають за цією адресою реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_2 син позивача, з 13 квітня 1985 року і по теперішній час та ОСОБА_3 чоловік позивача, з 03 грудня 1980 року й по теперішній час.(а.с.7,16-18)).

У січні 2018 року позивач виявив бажання приватизувати свою вищезазначену квартиру, але йому було відмовлено та повернуто документи.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст.. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україниській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі,організації. Одночасно подаються поспати усіх членів сімї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст279,259, 263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи -ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії щодо приватизації квартири - задовольнити.

Забов'язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від ОСОБА_1 документи за відсутності копії ордеру про надання житлової площі, на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні в той же строк, з дня вручення рішення суду з правом поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко