Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2100/18
Провадження № 2/191/607/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю. В.
при секретарі - Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 Факт смерті підтверджується копіює свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 20 вересня 2013 року, а факт проживання підтверджується довідкою №115 від 16 лютого 1994 року.
Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1
Ще за життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном та 09 січня 1992 року склала заповіт, який був посвідчений заступником голови Варварівської сільської ради народних депутатів ОСОБА_12, та зареєстрований в реєстрі за №10. Цим заповітом вона все своє майно заповіла ОСОБА_1.
На вказаному заповіті міститься напис секретаря Варварівської сільської Ради народних депутатів від 26.02.1994 року про те, що заповіт не відмінено і не змінено.
Отже, він є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину.
Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК УРСР (в редакції станом на 23.01.1992 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.
Він прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 тим фактом, що вступив в володіння майном. Так, після смерті спадкодавця він забрав правовстановлюючі документи на спадкове майно та фактично почав користуватись будинком та земельною ділянкою, на якій він знаходиться. Таке користування продовжується до цього часу.
За весь час користування він неодноразово здійснював ремонти та все, що необхідно для підтримання будинку у належному стані. Якби він цих дій не робив, то будинок вже давно б розвалився.
Про факт його вступлення в володіння та користування майном свідчить знаходження у нього правовстановлюючих документів. Крім того, цей факт у судовому засіданні можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. На очах цих свідків відбувались всі події, які пов'язані з фактом прийняття в володіння та користування спадкового майна.
Отже, він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2
Однак, в позасудовому порядку оформити свої спадкові права він не може через помилки, які містяться в документах.
Так, ОСОБА_2 була власницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 квітня 1989 року. Договір купівлі- продажу був посвідчений ОСОБА_3 секретарем Варварівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області та зареєстрованим за місцезнаходженням будинку у виконкомі Варварівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області за №2.
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції станом на дату вчинення правочину) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. З Закону УРСР «Про державний нотаріат» (в редакції станом на дату вчинення правочину) у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій.
До позову додає копію договору від 26 квітня 1989 року та копію технічного паспорту від 16 квітня 2013 року. В цьому договорі в п. 1 зазначено, що гр. ОСОБА_7 продав, а гр. ОСОБА_2 купила 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1
Однак, зазначена адреса не відповідає дійсності, оскільки фактично ОСОБА_2 була придбана 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1
З приводу зазначених розбіжностей він звернувся до виконавчого комітету Варварівської сільської Ради народних депутатів. На засіданні виконкому сільської Ради народних депутатів було прийнято рішення №12 від 08 січня 1994 року про визнання права особистої власності на 1/2 частину жилого будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_2, із земельною ділянкою 0,50 га.
Крім того, до позову ним додано довідку №115 від 16 лютого 1994 року, яка також свідчить, що ОСОБА_2 проживала саме в будинку АДРЕСА_1
В заповіті, у якості місця проживання ОСОБА_2 зазначено саме АДРЕСА_1
Крім того, до позовної заяви ним додано технічний паспорт від 16 квітня 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 була власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1
У зв'язку з наведеними обставинами його адвокат зробив запит до КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо змін в нумерації будинку. На звернення отримана відповідь, в якій повідомлялось, що на підставі рішення засідання виконавчого комітету сільської ради Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 30 від 15.09.2016 року було перенумероване подвір'я гр. ОСОБА_7, з присвоєнням порядкового номера НОМЕР_3 замість НОМЕР_4.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 є власником іншої 1/2 частини будинку АДРЕСА_1
Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що ОСОБА_2 була власницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1
Відповідно він є спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1
Окрім наведеного, в заповіті від 09 січня 1992 року його прізвище зазначено як ОСОБА_1, а в паспорті ОСОБА_1.
Однак, така розбіжність виникла внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і приписів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму. До такого висновку дійшов експерт Українського бюро лінгвістичних експертиз після дослідження документів, представлених на його розгляд.
Просить визнати право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Представник позивача ОСОБА_8 до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Позивач у відкрите судове засідання не з'явився.
Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20 вересня 2013 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Відповідно довідки виконкому Варварівської сільської ради Синельниківського району віл 16 лютого 1994 року № 115 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 мешкала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 1936 року по день смерті. Була останнім членом колгоспного двору.
Згідно заповіту від 09 січня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10, ОСОБА_2, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 ? житлового будинку, усе своє майно заповіла ОСОБА_9. Заповіт не відмінено і не змінено, що посвідчено секретарем Варварівської сільської ради народних депутатів 26 лютого 1994 року.
26 квітня 1989 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_7 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 квітня 1989 року посвідченого секретарем Варварівської сільської ради народних депутатів Синельниківського району. Та зареєстровано в реєстрі за № 2.
Згідно технічного паспорту на садибний(індивідуальний) житловий будинок ОСОБА_10 належить ? частина житлового будинку в АДРЕСА_1
Відповідно рішення №12 засідання виконкому сільської ради народних депутатів від 08 січня 1994 року про визнання права особистої власності на 1/2 житлового будинку за померлою ОСОБА_2, визнано право особистої власності на 1/2 жилого будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_2 із земельною ділянкою 0,50 га.
Згідно довідки КП «СМБТІ» від 20 червня 2018 року № 47 в архівній справі знаходиться рішення місцевого самоврядування Виконавчого комітету Варварівської с/р про присвоєння поштової адреси подвір'ю, яке розташоване в АДРЕСА_1 Згідно наданої копії вищевказаного рішенням проведено пере нумерацію подвір'я громадянина ОСОБА_7, присвоївши порядковий номер АДРЕСА_1 та вирішено зробити відповідні зміни в технічній документації на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1
Відповідно експертного висновку № 056/1154-m від 02 жовтня 2017 року Українського бюро лінгвістичних експертиз НАНУ, з урахуванням зазначеного прізвища ОСОБА_1 (свідоцтво про смерть (повторно), запис ОСОБА_2) та ОСОБА_1 (паспорт, запис ОСОБА_1), попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 328, ч. 1 ст. 1216, ст. ст. 1217, 1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1233, ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1251, , ч.1 ст.1266, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко