Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 496/2982/13-ц

провадження № 61-36899 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2013 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду15травня 2018 року ОСОБА_1, в особі представника - ОСОБА_2, подано касаційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2013 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову Апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року отримано рекомендованим поштовим відправленням лише 24 квітня 2018 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

За змістом частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що за захистом свого порушеного права з позовом до суду звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», а тому ОСОБА_4 не може бути звільненим від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року (справа № 14-57цс18).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що позивач за подання позовної заяви до суду першої інстанції мав сплатити судовий збір у розмірі 3 441грн, таким чином заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 6 882 грн

(3 441 грн х 200%) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1, в особі представника -ОСОБА_2, строк на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2013 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2013 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик