Справа № 603/205/18
Провадження №2/603/152/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів у її користь на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що 14.10.2010 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Велеснівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №08. За час шлюбу народилися: ОСОБА_1Ю,, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час позивачем подано заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. Оскільки відповідач ОСОБА_2 є працездатною та здоровою людиною, що дає йому можливість працювати та утримувати дітей, працює лікарем у ветлікарні, позивач просить стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Просить стягнути з відповідача у її користь витрати на правову допомогу у сумі 600 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ксерокопії свідоцтва про шлюб серії І-ИД №065774 від 14.11.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому у Велеснівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області шлюбі з 14.10.2010 року, актовий запис №08.

За час перебування у шлюбі в сторін народилися: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ИД №127333, видане 10.05.2011 року Велеснівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №03), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ИД №193543, видане 02.04.2014 року Велеснівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №03).

У ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

У силу ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що способу виконання обовязку утримувати дітей позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоча за своїм станом здоровя та матеріальним становищем, може виконувати свої обовязки по утриманню дітей, а тому суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню.

У силу ч.1, 2 ст.163 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Статтею 183 СК України встановлено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено частиною першою вказаної статті.

Аналізуючи вище перелічені норми законодавства, суд приходить до переконання, що вимога ОСОБА_1 з приводу стягнення аліментів з заробітку і доходу відповідача задоволенню не підлягає.

Оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, виходячи із позовних вимог позивача ОСОБА_1, рівності обовязку батьків щодо утримання дитини, враховуючи стан здоровя та матеріальне становища відповідача та дітей, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.03.2018 року, предметом договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту по цивільній справі стягнення аліментів; клієнт ОСОБА_1 доручає, а адвокат ОСОБА_6 зобов'язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта, яке може оформлятись додатковою угодою (дорученням); зобовязання адвоката вважається виконаним: у разі зобовязання адвоката оформити позовну заяву (заяву) у момент відкриття провадження по даній справі; клієнт зобовязується сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк погоджені між сторонами.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 зазначеного договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

Гонорар адвоката та умови його оплати, погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору (розрахунком). У разі відсутності додаткової угоди, гонорар адвоката становить 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму у місячному розмірі за годину участі адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Як убачається з додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 21.03.2018 року (розрахунок), адвокатом ОСОБА_6 було надано позивачу ОСОБА_1 правову допомогу під час підготовки процесуального документу (написання позовної заяви про стягнення аліментів) на суму 646,25 грн. фактично оплачено 600 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера №2 від 21.03.2018 року про надання правової допомоги.

Виходячи зі складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), їх обсягом та часом, витраченим на їх виконання, ціни позову та значення справи для позивача, суд вважає розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу повністю обгрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Відповідач згідно з поданою ним письмовою заявою розміру витрат на правничу допомогу не оспорював.

З цих підстав до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 600 гривень понесених нею зазначених судових витрат.

Крім цього, з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 141, 163, 181, 182, 183, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії МС №801243, виданий 24.09.2001 року Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області, про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 03.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах належної до сплати суми аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_7