У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

25 липня 2018 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам вчиняти дії спрямовані на відчуження вказаної квартири та реєстрацію прав на вказане нерухоме майно.

Мотивуючи тим, що з 1980 року він постійно проживає у АДРЕСА_1. 05 вересня 2017 року його родич - ОСОБА_2 шляхом обману незаконно заволодів вказаним нерухомим майном.

На даний час, заявник готує до суду позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 05 вересня 2017 року. Відповідач ОСОБА_2 на даний час має можливість переоформити квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності на третіх осіб.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно відповідача може бути ним відчужене, що змушує його звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Як убачається із змісту заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 має намір звернутись із позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного ним 05 вересня 2017 року з ОСОБА_2

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коптєловою О.Р. за реєстровим номером 1156.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази того, що дана квартира вибула з володіння заявника, а тому суд позбавлений можливості пересвідчитись, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_1

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, перевіривши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, які має намір заявити ОСОБА_1 до суду, а також враховуючи, що заявником не надано доказів того, що спірна квартира вибула з його володіння, суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я : О.О.Астахова