Справа № 515/353/18
Провадження № 2/515/774/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки-адвоката ОСОБА_2

відповідача представника Приморської сільської ради

Татарбунарського району Одеської області

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року представник позивачки адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на слідуючі обставини.

13 серпня 2014 року помер батько позивачки ОСОБА_4 в селі Приморське Татарбунарського району Одеської області. Після смерті останнього залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по вул. Кірова, 94 в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області та земельні ділянки площею 0,31 га та 3,62 га загальною площею 3,93 га, що розташовані на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 079747, виданого Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 15 квітня 2002 року.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її мати ОСОБА_5, яка відмовалася від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_1 у нотаріальному порядку.

Державним нотаріусом ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 02/2015 за заявою ОСОБА_1, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане майно на імя померлого.

Спадковий житловий будинок позивачка прийняла у спадщину на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2015 року.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с.21).

21 травня 2018 року ухвалою суду було витребувано від державного нотаріуса ОСОБА_6 районної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_7 інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна ОСОБА_4, який помер 13 серпня 2018 року (а.с.25).

06.07.2018 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 (а.с.28-41).

Представник позивачки адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність та відсутність позивачки, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с23).

Представник Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_3 направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.26).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивачки та її представника, представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом з достовірністю встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_4, померлого 13.08.2014 року, однак вступити у спадок в установленому законом порядку вона не має можливості, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Вказані обставини підтверджуються наступними доказами:

- копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 469740 від 03.11.1982 року (а.с.7) з якого слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав шлюб 03.11.1982 року з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що було зроблено актовий запис за № 13. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Літінська»;

- копією свідоцтва про народження серії ІV-ЖД № 431249 від 28.10.1989 року, в якому вказано, що батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7);

- копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 066008 від 11.02.2008 року (а.с.8), з якого слідує, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклала шлюб 11.02.2008 року у виконавчому комітеті Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що було зроблено актовий запис за № 1. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Чуйко»;

- копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №387813, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 18 серпня 2014 року (а.с.9), де зазначено, що ОСОБА_4 помер 13 серпня 2014 року в селі Приморське Татарбунарського району Одеської області;

- копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД за № 079747, виданого Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 15.04.2002 року (а.с.10), із якого слідує, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки загальною площею 3,93 га (3,62 га та 0,31 га), розташованої на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2015 року (а.с.13-14) встановлено, що ОСОБА_4, який помер 13.08.2014 року, був батьком ОСОБА_1, яка народилася 02.09.1989 року та визнано за останньою право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по вул. Кірова, 94 в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Також в матеріалах справах міститься витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 169/121-18 від 16.02.2018 року (а.с.15), з якого слідує, що вартість земельної ділянки площею 3,9300 га, з них: ріллі 3,6200 га, багаторічні насадження (виноградник) 0,3100 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_11, згідно Державного акту серії ІV-ОД за №079747, складає 173 772 грн. 57 коп.

ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 544/02-14 від 07.05.2015 року (а.с.16), позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, так як відсутні правовстановлюючі документи.

На запит суду, від ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори Одеської області надійшла копія спадкової справи (а.с.28-48) . На аркуші 48 міститься інформаційна довідка №52493159 зі Спадкового реєстру від 04.07.2018 року, в якій вказано, що ОСОБА_6 районною державною нотаріальною конторою Одеської області після смерті спадкодавця ОСОБА_4 заведена спадкова справа №02/2015, зареєстрована у Спадковому реєстрі за №56990874. До вказаної спадкової справи долучено: копію заяви ОСОБА_1 за №4 від 15.01.2015 року щодо прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4С.(а.с.31) та копію заяви ОСОБА_5 від 15.01.2015 року за № 5 (а.с.32), щодо відмови від своєї частки спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_11

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 вищезазначеної постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зазначені обставини та норми закону свідчать про неможливість захисту порушеного права позивачем в позасудовому порядку, а тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України.

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

За встановлених обставин, суд вважає, що позивачкою доведено обставини, викладені нею в позовній заяві, щодо наявної після смерті її батька ОСОБА_4 спадщини у вигляді земельної ділянки, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині судом не встановлено.

Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.10) та витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки по зазначеному акту (а.с.15), позивачка прийняла частково спадок (а.с.13), тому вважається такою що прийняла все спадкове майно, за відсутності інших спадкоємців, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадку в установленому законом порядку (а.с.32), а відповідач не заперечує проти вимог позову (а.с.26), суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,31 га та 3,62 га, загальною площею 3,93 га, що розташовані на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належали її батьку, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ІV-ОД за № 079747 від 15.04.2002року (а.с.10).

Керуючись ст.ст.16, 203, 328, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 19, 77-81, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серії КМ № 530148 виданий Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 25.03.2008 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як спадкоємцем першої черги по закону, право власності на земельну ділянку загальною площею 3,93 га (3,62 га та 0,31 га), що розташована на території Приморської сільської ради масив №Х1 діл.№27 та масив №111 діл.№152, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД за № 079747, виданим 15.04.2002 року Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, що належала ОСОБА_4, померлому 13.08.2014 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А.Семенюк