Справа №295/6200/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Ведмідь Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Скришевської О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/6200/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/8 частину житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Олександра Олеся, буд. 1-а, який належав співвласнику ОСОБА_2, право власності якої на вказану частку припинено за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2018 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 січня 2016 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті відкрилася спадщина за заповітом зробленим батьком на його імя на 1/2 частину належного йому житлового будинку №1-а по вул. О.Олеся в м. Житомирі, яку у різних частках успадкував він ? частки та відповідачка, як дружина отримала обов'язкову частку у спадковому майні, у розмірі 1/8. 22.08.2016 року він звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом про припинення права на 1/8 частку у спільному майні за адресою м. Житомир, вул. Олександра Олеся, буд. 1-а, яка належала відповідачці ОСОБА_2 Рішенням того ж суду від 19.02.2018 року вказаний позов задоволено. В апеляційному порядку рішення не оскаржувалось. Ним на користь відповідачки було сплачено вартість 1/8 частки вказаного будинку в розмірі 75 825,00 гривень, відповідно до висновку експертизи. Таким чином спірна 1/8 частка будинку перейшла в його володіння та користування, однак право власності за мною не визнано, так як така вимога не була заявлена в суді. На даний час виникла у позивача перешкода в реєстрації викупленої ним частки в Центрі надання адміністративних послуг, в звязку з чим державним реєстратором йому було запропоновано звернутися з даним позовом до суду. Відповідачка не заперечує проти заявленого позову, претензій з приводу отриманих нею коштів не заявляє, право на її частку у спільному майні припинено за рішенням суду на підставі ст. 365 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 судове засідання не зявився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.02.2018 року рішенням Богунського районного суду м. Житомира, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, та вирішено припинити право власності ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на 1/8 частку житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Олександра Олеся, буд. 1-а, вартістю 75825 грн.

Серед іншого, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2018 року встановлено: «Після смерті ОСОБА_3 14.01.2016 року відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку № 1-а по вул. Олександра Олеся в місті Житомирі.

З копії спадкової справи, яка надіслана на адресу суду, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вбачається, що спадкодавець 30 вересня 2012 року на випадок своєї смерті залишив заповіт, за змістом якого належну йому на праві власності частину будинку по вул. Олександра Олеся в місті Житомирі разом з відповідною земельною ділянкою заповів позивачу. Заповіт підписаний спадкодавцем та посвідчений державним приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_6, (а.с. 40-41)

01.02.2016 року сторони по справі звернулися до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 14.01.2016 року .

19 липня 2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому вказано що спадкоємцем на 3/4 частки спадкового майна ОСОБА_3, який помер 14.01.2016 року є його син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 52/

20 липня 2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому вказано, що спадкоємцем 1/4 частки спадкового майна ОСОБА_3, який помер 14.01.2016 року є його дружина ОСОБА_2 /а.с. 60/

Відповідно до технічного паспорту від 03.02.2016 року, загальна площа спірного будинку складає 102,08 кв. м в тому числі жила 56,1 кв. м. /а.с. 77-79/

Таким чином, наразі 3/4 частини житлового будинку № 1-а по вул. Олександра Олеся в місті Житомирі належить ОСОБА_1, а 1/8 частина - належить ОСОБА_2.

Вказані відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна / а.с. 85-86/.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 за вищевказаною вказаною адресою не проживає, оскільки в неї виникають неприязні стосунки з позивачем.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 01.03.2017 року, вартість житлового будинку № 1-а по вул. Олександра Олеся в місті Житомирі складає 606 600 грн., (в тому числі) вартість 1/8 частини зазначеного будинку становить 75 825 грн.». (а.с. 15-6)

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже як встановлено судом, відповідач не заперечувала проти заявленого позову, претензій з приводу отриманих нею коштів не заявляла, право на її частку у спільному майні припинено за рішенням суду на підставі ст. 365 ЦК України.

Відповідно до статті 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає визнати за ним право власності на 1/8 частину житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Олександра Олеся, буд. 1-а, який належав співвласнику ОСОБА_2, право власності якої на вказану частку припинено за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2018 року.

Враховуючи обставини справи, норми чинного законодавства та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 316, 317, 321, 365, ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку у спільному майні задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/8 частину житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Олександра Олеся, буд. 1-а, який належав співвласнику ОСОБА_2, право власності якої на вказану частку припинено за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 352,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у розмірі 352,40 грн., який сплачено відповідно до квитанції № 12 від 21.05.2018 року, виданої АТ «Ощадбанк».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ) РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 09.08.2018 року.

Суддя Н.В. Ведмідь