Справа № 367/5917/18
Провадження №2-о/367/291/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за заявою ОСОБА_2; заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

Заявник звернулася до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_4.

Заявник вказує, що батько був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 Вказаний будинок належить заявнику на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 листопада 2000 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно.

За життя батько заявника склав заповіт на ім'я ОСОБА_3 (її брата по лінії матері).

Заявник стверджує, що ОСОБА_3 спадщину після смерті батька не прийняв, оскільки не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини і постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявник зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.

Дружина померлого батька - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Заявник вважає, що прийняла спадщину після смерті батька відповідно до правил ст.. 1268 ЦК України, оскільки з 2000 року постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник зазначає, що у вищевказаному будинку були зареєстровані тільки її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Батько був людиною похилого віку, потребував постійного догляду та сторонньої допомоги. Останні пів року батько був взагалі лежачим. Він помер у віці 85 років.

Заявник стверджує, що у липні 2018 року вона звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Однак, у державній реєстрації їй було відмовлено оскільки вона та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами.

Заявник вказує, що між нею та братом ОСОБА_3 на ім'я якого покійний батько склав заповіт відсутній спір щодо належності спадкового майна тому вона звернулась до суду в порядку окремого провадження.

У зв'язку з вищевикладеним просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона постійно проживала разом із ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання заявник не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа Ірпінська міська рада Київської області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті "Судова влада України". До суду надійшла заява від ОСОБА_3 за змістом якої повідомляє, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 батька ОСОБА_4, фактично в управління спадковим майном він не вступав, не заперечує проти отримання свідоцтва про спадщину ОСОБА_2

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1

ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2

ОСОБА_2 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 листопада 2000 року належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт на ім'я ОСОБА_3 (брата заявника по лінії матері).

ОСОБА_3 спадщину після смерті батька не прийняв, оскільки не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини і постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.

Дружина померлого батька - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно Довідки № 1963 від 08.08.2018 виданої КП «УЖКГ «Ірпінь» встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований один ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02.06.2004 р по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до Акту депутата Ірпінської міської ради Київської області від 08.08.2018 встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з чоловіком - ОСОБА_7. Її батько - ОСОБА_4 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав за цією адресою разом із донькою та її чоловіком. ОСОБА_2 проживала з батьком починаючи з 2010 року по теперішній час. Доглядала його, вела з ним спільне господарство та за власний рахунок утримувала житловий будинок.

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Однак, згідно листа № 867/01-16 від 08.08.2018 у державній реєстрації їй було відмовлено оскільки заявник та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами, заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_4 до нотаріальної контори вона не подавала, а отже є такою, що не прийняла спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_3 фактично в управління спадковим майном не вступав та не заперечує проти отримання свідоцтва про спадщину ОСОБА_2, то суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, вимоги заявниці є доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ч. ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч.2 ст. 315, ст.ст. 317 319 ЦПК України, ч. 3 ст. 1268 та ст. 1270 ЦК України,

суд -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Копію рішення направити сторонам для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк