АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 2033/2-2088/11

провадження № 22-ц/790/4486/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Кіся П.В., Маміної О.В.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 6 червня 2018 року, постановлену суддею Ульяніч І.В.,-

в с т а н о в и в:

16 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме арешту, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 року, на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не є стороною в зазначеній справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 6 червня 2018 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник не є стороною у справі, в якій було застосовано забезпечення позову, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, а не з позовом, без зазначення всіх необхідних учасників справи, тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що суд зобов'язаний був з власної ініціативи скасувати вжиті заходи забезпечення позову, адже у поданій ним заяві про скасування заходів забезпечення позову було надано всю необхідну інформацію, яка підтверджує обставини порушення його прав та безпідставність самих заходів забезпечення.

Також суду було надано копії рішень Фрунзенського районного суду м.Харкова про задоволення позову попереднього кредитора та заставоутримувача про скасування накладеного державним виконавцем арешту при виконанні саме оскаржуваної ухвали про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 року в зазначеній вище цивільній справі за заявою позивача про забезпечення позову, був накладений арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_2

Згідно з копією рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, третя особа: ТОВ «Вердикт Фінанс», було вирішено первісний та зустрічний позови задовольнити, було звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на ? ідеальні частки автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та залишено автомобіль у їх спільній частковій власності.

Згідно з копією рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ в Харківській області, Фрунзенського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 про виключення з опису арештованого майна та зняття арешту з майна, було вирішено виключити з опису та звільнити з-під арешту автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 на праві власності на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року, а саме зняти арешт накладений постановами державного виконавця Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 29.08.2011 року, 16.01.2012 року, від 19.09.2013 року, від 28.01.2016 року, від 30.09.2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом норм цивільно-процесуального законодавства України, з заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_3, судом першої інстанції правильно враховано те, що заявник не є учасником цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а тому його заява не може бути задоволена.

Доводи ОСОБА_3 про те, що вжиті заходи забезпечення позову порушують його права як власника, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки обгрунтовуючи скаргу, він зазначає про неправомірність застосування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Фрунзенського райсуду м.Харкова від 23 серпня 20111 року. При цьому, з апеляційною скаргою на цю ухвалу ОСОБА_3 не звертався.

Судова колегія вважає, що права ОСОБА_3 не можуть бути захищені шляхом звернення із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 158,367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 6 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття, в силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено

22 серпня 2018 року