АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/1510/17 Головуючий суддя І інстанції Харченко А. М.
Провадження № 22-ц/790/810/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, інфляційних втрат та додаткових витрат на неповнолітню дитину,

встановила:

У лютому 2017 позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому після уточнення позовних вимог остаточно просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_5 у розмірі 9000 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3838 грн. 05 коп., витрати на утримання ОСОБА_5 на ортодонтичні послуги у розмірі 4210 польських злотих, що станом на 23.06.2017 року становить 28222 грн., в національній валюті гривні по курсу, встановленому Національним банком України на день ухвалення рішення суду. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування уточнених вимог позивач зазначала, що 08.12.2003 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 28.11.2012 між сторонами укладено договір про сплату аліментів на дитину та про визначення місця проживання дитини та порядку здійснення батьківських прав та виконання обовязків, згідно з яким спільний син ОСОБА_5 проживає із матірю, а батько сплачуватиме аліменти щомісячно у розмірі 1000 грн. і нестиме додаткові витрати на спільного сина у розмірі, погодженому сторонами. 04.02.2013 рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано. Згідно з умовами вищезазначеного договору, а саме п.5.8. відповідач зобовязується сплачувати аліменти, починаючи з дати набуття чинності рішення суду про припинення шлюбу. Відповідач зобовязаний сплачувати аліменти, починаючи з 11.02.2013. Відповідач почав сплачувати аліменти, починаючи з лютого безпосередньо позивачу готівкою, що підтверджується розписками, а після відкриття банківського рахунку № 1011 на даний рахунок. Проте, у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів за вересень 2013, червень 2014, серпень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, квітень 2015 року, вересень 2015 року, листопад 2015 року, січень-лютий 2016 року, квітень-травень 2016 року, серпень 2016 року та жовтень-листопад 2016 року, що у сумі складає 15000 грн. Дані обставини підтверджуються виписками за вказані періоди з банківського рахунку № 1011. Також відповідно до абз. 2 п.3.1. Договору при знеціненні грошей ця сума збільшується на відповідний відсоток інфляції. Сума інфляційних втрат за розрахунком становить 3838 грн. 05 коп.

В запереченнях на позов відповідач зазначив, що заборгованість становить 12000 грн., оскільки він 13 та 19 вересня 2016 року здійснив платежі за поточний місяць (вересень) та наступний (жовтень), а 5 та 12 грудня 2016 року здійснив розрахунок за попередній місяць (листопад) та поточний (грудень). Сума основного боргу складає: 15000-6000=9000 грн. Отже, сума заборгованості зі сплати аліментів складає: 9000 грн. (основного зобовязання) + 3838,05 грн. (інфляційних втрат) = 12838,05 грн.

Крім того, пунктом 3.2. Договору та ст. 185 СК України передбачено, що відповідач батько зобовязаний приймати участь у витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. В даному випадку особливі обставини викликані необхідними витратами на ортодонтичні послуги для ОСОБА_5 Данііла. Дані витрати підтверджуються кошторисом на ортодонтичні послуги, які понесе позивач, оскільки відповідно до п.2.1. Договору ОСОБА_5 Данііл проживає разом із матірю. Оскільки сума витрат складає 8240 польських злотих, тобто по 4120 польських злотих, які відповідач зобовязаний понести як додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати на дитину в якості оплати ортодонтичних послуг заявлені в іноземній валюті через те, що саме у такому вигляді їх буде сплачено за місцем їх надання в Польщі, де проживає Данііл разом із матірю на даний час, однак, з урахуванням того, що законним платіжним засобом, обовязковим до прийняття за номінальною вартістю на території України, є грошова одиниця гривня, при ухваленні судового рішення у справі сума позовних вимог визнана судом такою, що підлягає стягненню, має бути переведена в українську валюту гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, заявлена позивачем сума основного боргу в розмірі 4120 польських злотих підлягає поверненню за рішення суду в українській валюті гривні за курсом НБУ на день ухвалення рішення (а.с.59-63).

Відповідач ОСОБА_3 у письмових запереченнях позов визнав на суму 6000 грн. заборгованості по аліментам, в іншій частині позову просив відмовити, посилаючись на те, що в вересні 2016 року сплатив 2000 грн. 13 і 19 вересня. Також сплатив по 1000 грн. 5 та 12 грудня 2016 року, тим самим 12.12.2016 року погасив заборгованість за листопад 2016 року. В звязку зі зміною законодавства індекс інфляції за період з 27.09.2013 р. по 29.08.2016 р. не застосовується, позовні вимоги в цій частині відшкодуванню не підлягають. Кошторис витрат, які позивач передбачає на лікування сина, складений 13.11.2015 року. Відповідач заперечував проти стягнення додаткових витрат в іноземній валюті, ці медичні послуги для сина відповідач згодний здійснити самостійно в Україні, сплативши їх у гривнях. Крім того, наданий позивачем кошторис цих додаткових витрат не підтверджений проведенням медичних процедур та лікування, хоча згідно кошторису, лікування розраховано на 2 роки та повинно було вже закінчуватися (а.с. 46).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, 19.12.1976 року на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 9000 гривень та інфляційні втрати в розмірі 3838 грн. 05 коп., а всього 12838 грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати на ортодонтичні послуги в розмірі 4120 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення - 10.11.2017 р. становить 30051 грн. 28 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 2000 грн. 00 коп., в решті позовних вимог відмовити. При цьому посилався на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Зазначив, що згоден із заборгованістю у розмірі 2000 грн., оскільки він систематично погашає борг - додає додаткові квитанцій на суму 4000 гривен. Таким чином, його борг складає 2000 гривен, оскільки до заперечень на позов він додавав копії квитанцій про сплату аліментів у розмірі 1000 грн.

Вказав, що з рішенням в частині стягнення з мене інфляційних витрат в розмірі 3838 грн.05 коп. - не згоден, оскільки Постановою Пленуму ВГСУ № 14 от 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань в п. 3.4.прописано « До вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України.)».

Вважає, що трирічна позовна давність застосується до вимог про індекс інфляції за платіж 27.09.2013 року - в сумі 925 грв.28 коп., оскільки позов подано 10.01.2017 року, і ця сума сплаті не підлягає. Також відповідно до постанови КМУ від 16.11.2016 № 836, яка внесла зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою від 17.07.2003 № 1078, де слід звернути увагу на таке. Законом № 1368 було внесено зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606- XIV, якими передбачалося, що суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислює державний виконавець. ОСОБА_6 № 606 втратив чинність 05.10.2016, а тому цю норму не застосовують. Закон № 1368 набрав чинності 12.06.2016, а зміни, внесені Постановою № 836 до Порядку № 1078, 24.11.2016. Отже, аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі, починають індексувати з листопада 2016 року. В позовній заяві ОСОБА_4 зазначила вимоги про застосування індексу інфляції за період з 27.09.2013 р. по 29.08.2016 р. - таким чином, індекс інфляції не застосовується, і сума 3838 грн. 05 коп. стягнута з нього з порушенням вимог закону.

Зазначив, що не згоден з рішенням суду щодо стягнення витрат в сумі 30051 грн.28 з тих самих мотивів, які він зазначив у своїх запереченнях проти позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав розглянутого судом позову, вважає за необхідне її задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 187 СК України можливо відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника або одержувача аліментів.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає разом з матірю.

28 листопада 2012 року між сторонами укладено та нотаріально посвідчено Договір про сплату аліментів на дитину та про визначення місця проживання дитини та порядку здійснення батьківських прав та виконання обовязків, згідно з яким спільний син ОСОБА_5 проживає із матірю, а батько сплачуватиме аліменти щомісячно у розмірі 1000 грн. і буде нести додаткові витрати на спільного сина у розмірі, погодженому сторонами (а.с.10-11).

04 лютого 2013 року рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірваний (а.с. 12).

Згідно з п.5.8. вищезазначеного Договору, відповідач зобовязується сплачувати аліменти, починаючи з дати набуття чинності рішення суду про припинення шлюбу. Відповідач зобовязаний сплачувати аліменти, починаючи з 11.02.2013 року. Відповідач почав сплачувати аліменти, починаючи з лютого безпосередньо позивачу готівкою, а після відкриття банківського рахунку № 1011 на даний рахунок.

У відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів за вересень 2013 року, червень 2014, серпень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, квітень 2015 року, вересень 2015 року, листопад 2015 року, січень-лютий 2016 року, квітень-травень 2016 року, серпень 2016 року та жовтень-листопад 2016 року, що у сумі складає 15000 грн. Дані обставини підтверджуються виписками за вказані періоди з банківського рахунку № 1011.

Також, відповідно до абз. 2 п.3.1. Договору при знеціненні грошей ця сума збільшується на відповідний відсоток інфляції. Сума інфляційних втрат за період з 27.09.2013 10.01.2017 становить: 925,28 + 706,84 + 686,54 + 639,01 + 570,75 + 78,78 + 71,56 + 54,62 + 58,85+ 12,92+11,90 + 18,00 = 3838 грн. 05 коп. (а.с.5-7).

13 та 19 вересня 2016 року здійснив платежі за поточний місяць (вересень) та наступний (жовтень), а 5 та 12 грудня 2016 року здійснив розрахунок за попередній місяць (листопад) та поточний (грудень). Сума основного боргу складає: 15000-6000=9000 грн.

Крім того, пунктом 3.2. Договору передбачено, що відповідач зобовязаний приймати участь у витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. В даному випадку особливі обставини викликані необхідними витратами на ортодонтичні послуги для неповнолітнього ОСОБА_5 Данііла. Дані витрати підтверджуються кошторисом на ортодонтичні послуги, які понесе позивач, оскільки відповідно до п.2.1. Договору ОСОБА_5 Данііл проживає разом із матірю (а.с. 22-24).

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст.214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не повязується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позов повністю обґрунтований, відповідач зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини відповідно до норм чинного сімейного законодавства.

Проте, з таким висновком суду повністю не можна погодитися, оскільки необхідність отримання дитиною ортодонтичних послуг саме у Польщі, зі сплатою їх у зазначеній сумі у злотих належним чином не підтверджені. До суду надано тільки план ортодонтичного лікування від 13 листопада 2015 року, в якому зазначено тривалість лікування 2 роки. ОСОБА_6 до суду не надано доказів того, що позивач мешкає з дитиною у Польщі і потребує медичної допомоги саме там. Як вбачається із заявленого позову та доданого до нього договору про сплату аліментів, позивач мешкає разом з дитиною в Україні. Суд всупереч вимог ст. 263 ЦПК України про законність та обґрунтованість рішення не звернув уваги, що в матеріалах справі відсутні належні і допустимі докази про необхідність звертатися до лікаря у Польщі для лікування дитини. Не було надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи, тому в цій частині колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити і зменшити розмір стягнення грошових коштів для додаткових витрат, повязаних із ортодонтичних послуг дитині до розміру, який під час апеляційного перегляду справи визнав відповідач необхідними для їх оплати в Україні, 15 000 грн.

За вказаних обставин, відповідно до положень п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України щодо наслідків неповного зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильного застосування норм матеріального права, що є підставами для зміни рішення суду першої інстанції, - колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнення додаткових витрат до 15 000 грн.

В іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим, і доводами скарги, які стосуються додаткового перерахування аліментів, перебувають поза межами вимог розглянутого судом позову, тому відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України відхиляється апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 259, 268,367,368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 381-384, 388-392 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року змінити.

Зменшити розмір стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на додаткові витрати на дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до суми 15 000 грн. Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 12.01.2018.

Головуючий суддя

Судді колегії