Справа 642/1891/18
Провадження № 2/642/1021/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Лозоватої А.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористані дні відпустки та витрат на професійну правничу допомогу, -
У квітні 2018 року представник позивача за довіреність ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористані дні відпустки, в якому зазначила, що з 11.07.2012 по 06.02.2018 р.р. він працював на Державному підприємстві «Харківський завод шампанських вин» на посаді слюсаря - сантехніка 5-го розряду у відділі головного енергетика. 06.02.2018 відповідачем було видано наказ № 15-К про звільнення позивача за п.1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). За період з січня 2017 р. по лютий 2018 р. у підприємства виник борг перед позивачем зі сплати заробітної плати, яку відповідач добровільно не погашає, також при звільненні, позивачу не було виплачено компенсацію за неотриману відпустку, що і змусило позивача звернутись до суду для захисту своїх прав.
Ухвалою суду від 27.04.2018 відкрито провадження та справу визначено розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання позивач не з'явився. Від представника позивача надійшла заява, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі та участі позивача, позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за наявними матеріалами, та не заперечує проти заочного порядку.
Представник відповідача державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подав.
Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з трудової книжки, ОСОБА_1 з 11.07.2012 р. по 06.02.2018 р. працював на ДП «Харківський завод шампанських вин» на посаді слюсаря - сантехніка 5 -го розряду у відділі головного енергетика, що підтверджується наказом № 67- к, та був звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін наказом №15-К від 06.02.2018 року.
Згідно довідки про доходи ДП «Харківський завод шампанських вин» від 22.02.2018 р. ОСОБА_1 нараховано заробітну плату за період з січня 2017 р. по січень 2018 р. в розмірі 65 281,59 грн., з якої утримано податки на загальну суму 11 750,69 грн., а за робочі дні в лютому 2018 року нараховано заробітну плату у розмірі 2 761,02 грн, з яких утримано податку у розмірі 753,48 грн.
За розрахунком позивача, заборгованість із нарахованої йому, але не сплаченої заробітної плати складає 43 545,47 грн. Проте, суд не може погодитись із наданим розрахунком, оскільки як вбачається із листа за вих. № 145 від 27.06.2018 року заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 складає 34 156,24 грн.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" та частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно листа ДП «Харківський завод шампанських вин» за вих. № 59 від 30.03.2018 року ОСОБА_1 на день звільнення мав 15 календарних днів невикористаної відпустки, розмір заробітної плати за період з 01.02.2017 року по 31.01.2018 року складає 60 635,64 грн., кількість календарних днів за виключенням неробочих та святкових днів - 364 дня.
Таким чином, розрахунок вартості одного календарного дня: 60 635,64 грн./ 364 дня =
Розрахунок компенсації відпустки: 15 * 166, 58 = 2 498,72 грн.
Суд, перевіривши наданий розрахунок компенсації за невикористані дні відпустки, погоджується щодо необхідності стягнення з ДП «Харківський завод шампанських вин» грошової компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 2 498,72 грн.
За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Суд вважає, що враховуючи, що при звільнені позивачу не були виплачені всі належні суми, то за час затримки по день фактичного розрахунку має сплатити середній заробіток.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Заробітна плата за 2 місяці: 2 761,02 грн. (лютий 2018 року)+ 5 796,74 грн. (січень 2018 року) = 8 557,77 грн. Кількість робочих днів: січень (21 день)+ лютий (4 день)=25 робочих днів. Середньоденна заробітна плата: 8 557,77 грн./25 робочих днів = 342,31 грн./роб. День. Кількість робочих днів за затримки виплати заробітної плати: 16 (лютий 2018 року) +21 (березень 2018) + 15 (квітень 2018) = 52 дні. Середня заробітна плата за час затримки виплати заробітної плати складає: 342,31 грн. х 52 дні= 17 800,12 грн.
На підставі викладеного суд вважає, що подана позовна заява підлягає частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі на користь позивача в сумі 34 156,24 грн., грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 2 498,72 грн., середню заробітну плату за час затримки виплати заробітної плати станом на 15 квітня 2018 року у розмірі 17 800,12 грн.
Відносно заявлених витрат на правничу допомогу, згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу .
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.2014.
Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Позивачем було укладено договір від 16.03.2018 №16/03 про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2. Позивачу була надана правова допомога, що підтверджується звітом про виконану роботу адвокатом. Позивачем було надано розрахунок вартості послуг, де визначено обсяг необхідної правової допомоги та гонорар адвоката. Загальна вартість наданих послуг з правової допомоги складає 3 840,00 грн. Позивач сплатив 320,00 грн. на користь Адвоката, що підтверджується довідкою про оплату №6-д від 30.01.2018 р., позивач сплатив 3 840, 00 грн. (три тисячі вісімсот сорок гривень 00 коп.) на користь адвоката, що підтверджується копією довідки про оплату № 45-д від 18.04.2018 р.
Зазначені витрати позивачем документально підтверджені та доведені, є співмірними у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тому дана вимога підлягає задоволенню.
На вимогу ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць.
Суд вважає, що з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 24, 34 Закону України „Про оплату праці", ст.ст.115, 116 Кодексу законів про працю, ст. ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, 280-283 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористані дні відпустки та витрат на професійну - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Ленінського районного суду м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 липня 2018 року.

Суддя В.В. Вікторов