Справа №751/8060/17
Провадження №2/751/271/18
Рішення

Іменем України

04 січня 2018 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Горбенко Н. О.

при секретарі Ващиліній Т. В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна,Новозаводський відділ державної виконачої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

10.11. 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за реєстровим номером 5707.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначено про те, що вищезазначений напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про стягнення з Позивача на користь Відповідача грошових коштів у сумі 248 573, 21 грн. за кредитним договором № DNH4KS73690212 від 24.07.2006 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 є таким, що не підлягає виконанню з таких підстав. На сьогоднішній день всі спірні питання за даним кредитним договором вирішені в судовому порядку. Так, рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.10.2014 року, Відповідачу відмовлено в повному обсязі у стягненні заборгованості за кредитним договором № DNH4KS73690212 від 24.07.2006 року, за яким видано виконавчий напис. Відповідне рішення суду також залишилось без змін за результатами перегляду судами апеляційної та касаційної інстанції, що підтверджується копіями ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.11.2015 року, доданих до позовної заяви. На підставі даних судових рішень Новозаводським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, правонаступником якого є Новозаводський відділ державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області приймалися відповідні рішення про закінчення виконавчого провадження про стягнення з Позивача заборгованості за кредитним договором № DNH4KS73690212 від 24.07.2006 року, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2015 року доданою до позовної заяви. Позивач зазначає, що нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск банком строку позовної давності, він повинен був встановивши, що Відповідачем при поданні заяви про вчинення виконавчого напису ставилась вимога про стягнення коштів за кредитним договором від 24.07.2006 року, коли трьохрічний строк з дня виникнення права вимоги за якими минув, тому нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису. Також Позивачем зазначено, що приватним нотаріусом було винесено оспорюваний виконавчий напис без врахування правової позиції ВСУ, висловленої в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-126 цс13, згідно із якою п.7 ч.11 ст.11 ЗУ від 12.05.1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку із самою ч.11 ст.11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб установити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. За таких обставин, Позивач вважає, вчинення спірного виконавчого напису по кредитному договору по якому прийняте судове рішення, що набрало законної сили є незаконним та порушує її конституційні права, просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також Позивач просить стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить розписка в матеріалах справи, в своєму відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій надіслати їй копію судового рішення.

Представник третьої особи Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання, до суду ним була подана заява в якій він не заперечував проти розгляду справи без його участі, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного.

24.07.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № DNH4KS73690212.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» у березні 2013 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_2 та просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 94 108,47 грн., з ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_2 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000, 00 грн, з ОСОБА_2 стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200, 00 грн. та судовий збір.

На сьогоднішній день всі спірні питання за даним кредитним договором вирішені в судовому порядку. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.10.2014 року, Відповідачу відмовлено в повному обсязі у стягненні заборгованості за кредитним договором № DNH4KS73690212 від 24.07.2006 року (а.с.10). Відповідне рішення суду також залишилось без змін за результатами перегляду судами апеляційної та касаційної інстанції, що підтверджується копіями ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.11.2015 року (а.с.11-14).

21.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5707 за кредитним договором № DNH4KS73690212 від 24.07.2006 року, укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ «КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 248 573, 21 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом 7142,69 грн., залишок заборгованості за відсотками 59918,36 грн., пеня 166818,18 грн, штраф 11693,96 грн. та сума плати за вчинення виконавчого напису 3000,00 грн.

На підставі даних судових рішень Новозаводським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, правонаступником якого є Новозаводський відділ державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області приймалися відповідні рішення про закінчення виконавчого провадження про стягнення з Позивача заборгованості за кредитним договором № DNH4KS73690212 від 24.07.2006 року, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2015 року (а.с.15).

Постановою головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного управління юстиції у Чернігівській області Маюрою А.М. від 03.11.2017 року відкрито виконавче провадження про примусове стягнення грошових коштів в сумі 248 573,21 грн. згідно виконавчого напису (а.с.8-9).

Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Згідно пункту 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Пунктом 3.2. Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Із витребуваних судом матеріалів щодо вчинення виконавчого напису вбачається, що заявником ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу подані наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису від 21.06.2017 року, довіреність №2124-К-Н-Н від 30.01.2017 року, інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів,скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей, письмова угода про усунення порушень за кредитним договором № DNH4KS73690212,фіскальний чек Укрпошти на підтвердження відправлення листа кур'єрською доставкою від 15.06.2017 року з описом вкладення, розрахунок заборгованості, заява позичальника, розрахунок заборгованості (а.с.97-109).

Доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором матеріали справи не містять.

Таким чином, з наданих матеріалів вбачається, що вимога про усунення порушень по кредитному договору згідно фіскального чеку Укрпошта направлена позивачу 15.06.2017 року, а виконавчий напис нотаріусом вчинено 01.06.2017 року, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов'язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору.

На думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, належить стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 документально підтверджені процесуальні витрати: судовий збір (а.с. 1) в розмірі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу (а.с. 16-17) в сумі 3000 грн., розмір та розрахунок яких підтверджено і не суперечить вимогам ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, а особа, яка надавала таку допомогу відповідає критеріям щодо яких надано розяснення у п.п. 47.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 76, 77, 81, 89,141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за реєстровим номером 5707.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. О. Горбенко