Провадження №2/523/1537/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Громік Д.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до відповідачів, а саме просить стягннути з ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на свою користь (П'ятнадцять тисяч сто сорок вісім) гривень в якості недоотриманого матеріального збитку, а також з ОСОБА_2 величину втрати товарної вартості у розмірі 7727 (Сім тисяч сімсот двадцять сім) гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 червня 2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем „Тоуота Yaris, державний номер НОМЕР_1, в м. Одеса по вул. Генерала Бочарова, порушив п. 10.3 Правил Дорожнього Руху, а саме - не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв наїзд на припаркований автомобіль KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Власником автомобіля, марки KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.08.2013 року виданого ВРЕР УДАІ в м. Одесі, САО 718640, є ОСОБА_3

Також позивач зазначив, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси № 523/9432/17-п від 26.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно Ухвали суду від 08.11.2017 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду, Ухвалою суду від 12.06.2018 року, з урахуванням заяви представника позивача ОСОБА_4, суд перейшов до спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачам надіслані матеріали справи, згідно отриманих даних, відповідач ОСОБА_2 їх отримав, про що є належне сповіщення, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не подавав. Від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшов відзив, згідно якого вони вважали вимоги безпідставними, оскільки висновок експерта по визначенню вартості відновлюваного ремонту та матеріальної шкоди, нанесеного власнику автомобіля KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_2, на який посилається позивач, складений з порушенням Порядку оцінки колісних транспортних засобів, який регламентовано Наказом Міністерства Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. «Про затвердження «ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Крім цього, при огляді та фіксації пошкоджень транспортного засобу для виготовлення висновку № 5973 від 12 липня 2017 року, на який посилається позивач, судовим експертом належним чином не було запрошено представника страхової компанії.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 23 червня 2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, в м. Одеса по вул. Генерала Бочарова, порушив п. 10.3 Правил Дорожнього Руху, а саме не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_4, що спричинило пошкодження транспортного засобу

Згідно Постанови Суворовського районного суду м. Одеси № 523/9432/17-п від 26.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху. Згідно даної постанови, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом № АК/5659095 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». 23.06.2017 року ОСОБА_5 - представник власника транспортного засобу KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_1, звернувся до страховика із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 27.06.2017 року у присутності представника страховика було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, під час якого ОСОБА_6 погодився з актом огляду транспортного засобу та підписав його.

Згідно п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту» (надалі за текстом - Закон): «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров 'ю, майну третьої особи».

Згідно п. 2.1. ст. 2 Закону, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивтьним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

В силу ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежи та виконувати інші умови договору.

Абзацом 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого».

Виходячи із загальних норм чинного законодавства України обов'язок страховика щодо виплати страхового відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку, який кваліфікується таким у відповідності до законодавства або/і договору страхування, при цьому відшкодуванню підлягає оцінена шкода, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи з урахуванням положень та норм чинного Законодавства України, зокрема - Закону.

Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 30.1 ст. 30 Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п 30.2. ст. 30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

23.06.2017 року ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було залучено суб'єкта оціночної діяльності, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_7, для виконання дослідження з визначення розміру оціненої шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_2.

За результатами дослідження, було складено звіт №1674/17 від 04.07.2017 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування за результатами якого вартість матеріального збитку складає автомобіля склала 21 890 грн. 54 коп.;

30.06.2017 року до Страховика звернувся представник Позивача за довіреністю ОСОБА_4 з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати страхове відшкодування на свій особистий банківський рахунок.

Тому, Страховик, з урахуванням абз. 2 ст. 36.2 Закону, зменшив суму страхового відшкодування на суму визначеного законодавством податку на додану вартість.

Згідно абз. 2 ст. 36.2 Закону, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Окрім того, відповідно до п. 1 ст. 12 Закону, страхове відшкодування, визначене відповідно до законодавства завжди зменшується на суму франшизи.

Отже, сума страхового відшкодування без врахування ПДВ та франшизи складає 19491,24 грн. (21890,54 грн, - 1399,30 грн. - 1000,00 грн. = 19491,24 грн.).

01.09.2017р. Страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 19491,24 грн. на рахунок представника Позивача. Окрім того, Позивач у позовній заяві також підтверджує, що страхове відшкодування отримав.

Крім того, позивач, з метою перевірки правильності проведеного розрахунку страхового відшкодування та визначення розміру страхового відшкодування згідно з чинним законодавством України, оскільки Страховиком було виплачено страхове відшкодування, яке було розраховане на підставі звіту №1674/17 від 04.07.2017 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу складеного оцінювачем ОСОБА_7В, додатково замовив висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку № 5973 від 12 липня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку завданого в наслідок ДТП автомобілю НОМЕР_5, виконаного судовим експертом ОСОБА_8, вартість відновлювального ремонту становить 34 639 гривень, вартість матеріального збитку становить 42 366 гривень в тому числі ВГВ (втрата товарної вартості) 7 727,83 гривень.За виконання зазначеного звіту, позивачем сплачено 1500 гривень.

Що стосується висновку № 5973 від 12 липня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого в наслідок ДТП автомобілю НОМЕР_5, виконаного судовим експертом ОСОБА_8, на який посилається позивач, суд такий звіт до уваги не приймає, оскільки відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою, визначено, що обов'язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на Страховика, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця (п. 34.2., 34.4. ст. 34 - зазначено вище). Крім того, позивачем не зазначено, чому суд та з яких підстав має надати перевагу саме доказу, наданому позивачем. У випадку заперечень розрахунку здійснених Страховиком, представник позивача не заперечував проти розміру страхового відшкодування та отримав дану суму. Позивач не був позбавлений права заявити клопотання про призначення судової експертизи для усунення розбіжностей у визначені розміру завданого йому збитку різними звітами.

Слід також звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні підтвердження сповіщення представника страхової компанії про місце та час проведення огляду транспортного засобу експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8, на підставі якого було складено висновок № 5973 від 12 липня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку завданого в наслідок ДТП автомобілю НОМЕР_5.

Вимоги до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи у розмірі 1 000 гривень позивач не заявляв.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судовий збір сплачено при зверненні до суду.

На підставі викладеного, суд вважає заявлені до відповідачів вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ПрАТ Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_2 про стягнення коштів, відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.08.2018 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя: