21.08.2018 Провадження по справі № 2/380/424/18
Справа № 380/1035/18
Рішення

іменем України

21 серпня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21011, 1975 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Позовні вимоги мотивує тим, що даний автомобіль 28.09.2006 року він придбав у ОСОБА_4. На підставі цього йому було передано автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та видано довіреність на право користування, розпорядження та продажу автомобіля строком на пять років. Документи про перереєстрацію транспортного засобу зобовязались оформити протягом строку дії довіреності. Проте документи належним чином оформлені не були, а 25.06.2008 року власник автомобіля ОСОБА_4 помер. Весь час позивач володів автомобілем, страхував та ремонтував його. Вважає себе добросовісним набувачем, який безперервно володіє чужим майном, а тому просить суд визнати за ним право власності на вказане рухоме майно за набувальною давністю.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, до суду надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тетіївського району Київської області в підготовче судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 28.09.2006 року придбав у ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ-21011, 1975 року випуску, шасі (кузов, рама) № ВАЗ77, колір коричневий, тип легковий седан-В, що зареєстрований у Ставищенському МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 21.03.2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_1. На підставі цього йому було передано вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та видано довіреність від 28.09.2006 року, посвідчену приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, якою йому надано право користування, розпорядження, продажу автомобіля за ціною і на умовах на свій розсуд, здачі в оренду чи передачі в його позичку строком на пять років (копія довіреності а.с. 6). Протягом строку дії даної довіреності позивач мав оформити договір купівлі-продажу належним чином та перереєструвати автомобіль за собою. Однак вказаних дій він не зробив, оскільки не було такої необхідності.

Строк дії довіреності закінчився 28.09.2011 року, а власник автомобіля ОСОБА_4 25.06.2008 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії I-ОК № 117312 (а.с.8). З огляду на це позивач не може зареєструвати вищевказаний транспортний засіб за собою та відповідно оформити свої права на даний транспортний засіб.

З часу втрати права на користування та розпорядження автомобілем ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто з часу закінчення строку дії довіреності з 28.09.2011 року, позивач відкрито, безперервно та добросовісно став володіти вказаним транспортним засобом, самостійно ніс витрати з утримання та користування автомобілем, страхував його згідно полісу № АМ/4235566 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7). Ймовірні спадкоємці померлого ОСОБА_4 з приводу повернення автомобіля до нього не зверталися. Його донька ОСОБА_3, яка є третьою особою у справі, проти визнання права власності на даний автомобіль за позивачем не заперечує.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше невстановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що при вирішенні спорів, пов?язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до п.13 можливість пред?явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв?язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене обгрунтування, суд вважає, що позивач понад 5 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується автомобілем марки ВАЗ 21011, 1975 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, як своїм власним. Добросовісність заволодіння підтверджується тим, що позивачу було передано вказаний автомобіль саме його власником, а також передано ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Відкритість та безперервність володіння полягає в тому, що з 2006 року і до теперішнього часу позивач користується автомобілем, володіння має відкритий характер та є очевидним як для його власника, так і для всіх інших людей. Давність володіння це фактичний час перебування автомобіля у володінні та користуванні без права на це, розпочався з 2011 року та наразі триває і складає більше 5 років та є безперервним.

Таким чином позовні вимоги базуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 200,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.15,16,344 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на автомобіль марки ВАЗ-21011, 1975 року випуску, шасі (кузов, рама) № ВАЗ77, колір коричневий, тип легковий седан-В, що зареєстрований у Ставищенському МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 21.03.2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович