ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5645/17
Провадження № 2/210/36/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"20" серпня 2018 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Скотар Р.Є.,
за участі секретаря Соколовської Т.О.,
за участі сторін не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за розпискою, -
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім не був, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце про час та місце розгляду справи повідомлений 24.05.2018 року за зареєстрованою в установленому порядку за адресою: АДРЕСА_1 14.08.2018 року, що підтверджується відстеженням поштових відправлень Укрпошта, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву до суду не надходили.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року.
Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою суду від 29.01.2018 року вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Розписки написано власноруч відповідачем ОСОБА_3, про що ним зроблено відповідні записи.
За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі ст. 1049 ЦК УКраїни позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 18 січня 2017 р. у справі № 6-2789цс16; від 1 березня 2017р. у справі № 6-284цс17).
Позивач просить стягнути суму боргу у гривнях за офіційним курсом НБУ станом на день звернення до суду 14.12.2017 року ( 1 долар США становить 27,27 грн.)(а.с.9).
Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року). При задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні, і у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Розпискою від 01.05.2014 року передбачена сплата відсотків за користування грошовими коштами - 2% на місяць від суми позики.
Відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 рекомендованими листами надіслано позовну заяву з додатками, судові повістки про виклик до суду, які отримано відповідачем особисто, однак відповідач жодного разу в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, що свідчить про його байдуже ставлення до виконання обовязків перед позивачем.
Факт наявності у позивача оригіналів розписок свідчить про існування між сторонами боргових зобовязань. Станом на день розгляду справи грошові кошти відповідачем позивачу не повернуто, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та доведеними, тому суд задовольняє їх в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати пропорційно до задоволених вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 8000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на його користь.
На підставі вищенаведеного та ст.ст. 218, 1046, 1047, 1049 ЦК України; ст.ст. 4,5,13,77,121,141,265,280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за розпискою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2 року ІНФОРМАЦІЯ_8 судові витрати в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р. Є. Скотар