Постанова

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 635/8525/15-ц

провадження № 61-9551св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Харківгаз»,

відповідач - ОСОБА_1,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2016 року у складі судді Пілюгіної О.М. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року у складі колегії суддів: Гальянової І. Г., Колтунової А. І., Зазулинської Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону Українивід 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення суми збитків. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 і особовий рахунок споживача газу у будинку за вказаною адресою відкритий на його ім'я. 17 вересня 2015 року між сторонами у справі укладено договір на газопостачання. 17 вересня 2015 року співробітниками ПАТ «Харківгаз» у вказаному будинку виявлено несанкціоноване підключення шляхом прихованого газопроводу ДУ15 мм в підземний газопровід - вводу перед газовим лічильником для відбору не облікованого природного газу для потреб домоволодіння та опалення теплиць приблизною площею 670 кв. м. Зазначає, що вказаний факт самовільного підключення зафіксовано в акті порушення від 17 вересня 2015 року та в акті-претензії від цієї ж дати, які підписані відповідачем, а також зафіксовані фотозйомкою. В цей же день вказаний будинок було відключено від газопостачання.

На підставі викладеного, ПАТ «Харківгаз» просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківгаз» суму збитків у розмірі 390 852,98 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківгаз» суму збитків у розмірі 390 852,98 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у належному відповідачу будинку мало місце несанкціоноване підключення в підземний газопровід-ввід перед газовим лічильником для відбору необлікованого природного газу, тому наявні правові підстави для стягнення суми завданих збитків за несанкціоноване підключення до газопроводу перед газовим лічильником та споживання необлікованого природного газу.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що особовий рахунок споживача газу у будинку відкритий на ім'я ОСОБА_1, в належному відповідачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 виявлено самовільне підключення до системи газопостачання, чим завдано позивачу збитки, розрахунок яких здійснювався відповідно до встановлених чинним законодавством норм.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що визначаючи суму розміру збитків, суди керувались Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінетів Міністрів України від 09 грудня

1999 року № 2246 (далі - Правила № 2246), якими розрахунок збитків здійснюється за нормами споживання газу з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення до дня виявлення порушення, але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.

На день звернення до суду з даним позовом у листопаді 2015 року, на виконання Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня

2015 року № 329-VIII (далі - Закон України № 329-VIII) було прийнято Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» (далі - Постанова

№ 2494), якою було змінено порядок відшкодування збитків та відповідно до розділу 3 пункту 1 вказаної постанови початок періоду, за який визначається об'єм не облікованого природного газу, що передували дню виявлення порушення визначається з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років. Отже, в цьому випадку слід застосовувати ті правові норми, які є більш м'якими в частині цивільної відповідальності, що відповідає вимогам статті 5 ЦК України та Конституції України.

Зазначав, що у Харківському районному суді Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про визнання дій незаконними та скасування акта про порушення,

акта-претензій, акта про відключення, акта-розрахунків збитків, проте місцевим судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у цій справі.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

26 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, особовий рахунок споживача газу в будинку за вказаною адресою відкритий на його ім'я.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди від 03 вересня 2012 року вказаного житлового будинку та земельної ділянки, у зв'язку з чим вказане домоволодіння перебуває та перебувало на час вказаного правопорушення в повному володінні і розпорядженні ОСОБА_2

Відповідно до пункту 6.5. умов даного договору, матеріальні претензії у випадку спричинення шкоди орендарем третім особам відшкодовуються орендарем.

17 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Харківгаз» в особі Мереф'янського управління експлуатації газового господарства (далі - Мереф'янське УЕГГ) укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання.

Цим договором передбачено, що під час вирішення питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Правилами № 2246.

За цим договором газорозподільне підприємство, через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, відповідно до законодавства веде облік газу, здійснює локалізацію і ліквідацію аварійних ситуацій.

При цьому з метою належного виконання газорозподільним підприємством зазначених функцій цим договором обумовлені вимоги щодо його доступу на об'єкт споживача для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; проведення періодичного технічного обслуговування; перевірки, повірки та/або експертизи лічильника газу, а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо.

Пунктом 26 договору передбачено, що постачальник має право в тому числі вимагати від споживача відшкодування збитків у встановленому законодавством порядку у разі порушення споживачем вимог Правил газопостачання та цього договору; інші права, передбачені цим договором та Правилами газопостачання.

У пункті 28 договору встановлено, що споживач зобов'язаний в тому числі не підключати нові (додаткові) газові прилади і пристрої, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньобудинкових систем газопостачання без узгодження з газорозподільним підприємством; дотримуватися інших вимог, передбачених цим договором, Правилами газопостачання та правилами безпеки.

Згідно з актом про порушення від 17 вересня 2015 року при перевірці лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 виявлено два самовільних підключення шляхом прихованого газопроводу до підземного газопроводу 1-ввід перед БСГ 15 мм кожне, від якого здійснюється відбір самовільно неврахованого природного газу до вказаного будинку та теплиць. Акт підписаний п'ятьма співробітниками ПАТ «Харківгаз» та споживачем ОСОБА_1

За фактом порушення ОСОБА_1 Правил № 2246 за адресою: АДРЕСА_1,трьома співробітниками Мереф'янського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» складено

акт-претензію від 17 вересня 2015 року та повідомлено відповідача про перерахунок спожитого природного газу у зв'язку з виявленим порушенням, також повідомлено дату розгляду вказаної претензії 01 жовтня 2015 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт про відключення газоспоживаючих приладів від 17 вересня 2015 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про визнання дій незаконними та скасування акту про порушення, акта-претензій, акта про відключення, акта-розрахунків збитків залишено без розгляду.

Згідно з довідкою про розрахунок збитків, завданих внаслідок порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання ОСОБА_1 обсяг природного газу складає 533777,1507 куб. м, розмір збитків визначений в сумі 390 852,98 грн.

Відповідно до пунктів 23, 29 Правил № 2246, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач; споживач зобов'язаний забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них.

Пунктами 34, 35 Правил № 2246, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання; шкоду, заподіяну власникові будинку або власникам інших квартир, їх майну, навколишньому природному середовищу; самовільне підключення до системи газопостачання; пошкодження лічильника газу, пломб, індикаторів дії впливу постійного магнітного поля на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; використання газу (за відсутності лічильника) у разі, коли протягом місяця не було повідомлено газопостачальне або газорозподільне підприємство про зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку та видів споживання природного газу; відмову у доступі до власних житлових і підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для: контрольного зняття показань лічильників газу; демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаного з проведенням їх планової повірки; порушення інших вимог цих Правил. Про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта-претензії визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства.

Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 184 від 28 жовтня 2014 року, підпунктом 1 пункту 2 та підпункту 1 пункту 4 Розділу ІІ, яких встановлено, що відшкодування збитків здійснюється за такі порушення споживачем Правил як самовільне підключення прихованого газопроводу. Розрахунок збитків, які відшкодовуються споживачем газопостачальному/газорозподільному підприємству, здійснюється таким чином: у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного в підпункті 1 пункту 2 цього розділу, розрахунок збитків здійснюється за нормами споживання газу з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення до дня виявлення порушення, але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.

Пунктами 1.4.4., 4.5.7 Правил безпеки систем газопостачання України, затвердженими Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01 жовтня 1997 року № 254 (далі - Правила № 254), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 1998 року

№ 318/2758 встановлено, що відповідальність за справний стан і безпечне користування газовими приладами і апаратами, що встановлені в житлових будинках державного фонду, покладається на квартиронаймачів, а в квартирах і житлових будинках, що належать громадянам на правах особистої власності, - на їх власників. Експлуатаційні спеціалізовані підприємства газового господарства (далі - СПГГ) несуть відповідальність за якісне виконання робіт із технічного обслуговування і ремонту газового обладнання та газопроводів, а також своєчасне виконання заявок на усунення несправностей у системах газопостачання. Переміщення і заміна газових приладів і апаратів провадяться СПГГ або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін у технічну документацію.

Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі встановлених обставин та належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вставивши факт несанкціонованого підключення шляхом прихованого газопроводу в підземний газопровід - вводу перед газовим лічильником для відбору не облікованого природного газу, встановленого у будинку ОСОБА_1, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення на нього, як на власника та споживача послуг з газопостачання, обов'язку відшкодування завданих позивачеві збитків.

Щодо доводів касаційної скарги про застосування до спірних правовідносин законодавства, чинного на момент звернення до суду з позовом, якщо воно пом'якшує порівняно з законодавством, яке діяло на час вчинення порушення цивільну відповідальність особи слід зазначити наступне.

Закріплений у статті 58 Конституції України принцип незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Установлено, що на час виникнення спірних правовідносин та на час звернення з позовними вимогами до суду 06 листопада 2015 року, діяли Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені Постановою Кабінетів Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, які регулювали відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу та відповідний Порядок відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем природного газу цих Правил, який передбачав розрахунок збитків за період з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення до дня виявлення порушення, але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення. Вказана Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 втратила чинність 16 липня 2016 року.

Інші доводи касаційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення місцевого та апеляційного судів ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому ці судові рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А .О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська