АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Харків

справа № 2003/2-о-32/2011

провадження № 22-ц/790/3132/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кружиліної О.А.,

ОСОБА_1

за участю секретаря - Брулевича В.В.

учасники справи:

представник апелянта ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року, головуючого першої інстанції судді Павлюченка С.В. по справі № 2003/2-о-32/2011 за заявою Криштопівської сільської Ради Близнюківського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року Криштопівська сільська Рада Близнюківського району Харківської області звернулась з заявою про визнання спадщини відумерлою після померлої 31.03.2000 року ОСОБА_4, посилаючись на те, що після її смерті залишилась спадщина, а саме право на земельну частку (пай) розміром 7,45 га, розташованої на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Заповіту померла не залишила, а близькі та інші особи з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 минуло більше одного року і просять визнати спадщину відумерлою.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року заяву задоволено.

Визнано спадщину після померлої 31.03.2000 року ОСОБА_4 відумерлою, передавши право на земельну частку (пай) розміром 7,45 га, відповідно до сертифікату ХР №0202780, розташовану на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області Криштопівській сільській раді Близнюківського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Посилається на те, що вона є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_4, і відповідно до ст. 1266 ЦК України є спадкоємицею її майна за правом представлення. Проте суд при ухваленні рішення не перевірив належним чином наявність усіх спадкоємців після смерті ОСОБА_4, чим порушив права апелянта.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після померлої 31 березня 2000 року ОСОБА_4, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994, № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлої 31 березня 2000 року ОСОБА_4, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з запису акта про смерть № 9 від 01.04.2000 року ОСОБА_4 померла 31.03.2000 року. З заявою про визнання спадщини відумерлою сільський голова звернувся у квітні 2011 року, тобто, за спливом одинадцяти років з моменту смерті спадкодавця.

Довідки Близнюківської державної нотаріальної контори, вказано, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Оскільки будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після ОСОБА_5 в порядку передбаченому ЦК України в редакції 1960 року, який діяв на час відкриття спадщини, не надано судова колегія доходить висновку, про те, що оскаржуваним рішенням питання про її права, свободи чи інтереси судом першої інстанції не вирішені.

Посилання апеляційної скарги на те, що розглядаючи справу суд неправильно керувався нормами Цивільного Кодексу в редакції 2003 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки саме цим законом регулюється питання, яке вирішив суд.

Доводи, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.07.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - О.А. Кружиліна

ОСОБА_1