Провадження № 22-ц/783/7449/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі : головуючого - судді Струс Л.Б., суддів: Левика Я.А., Шандри М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року (суддя Городецька Л.М. ) у справі за заявою ОСОБА_2 від 29.12.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова №461/15214/13-ц від 07 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання ордера на житлове приміщення недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 29.12.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова №461/15214/13-ц від 07 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання ордера на житлове приміщення недійсним відмовлено.

Дану ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

Після відкриття апеляційного провадження в справі та призначення її до розгляду в апеляційному суді, позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та членам його сім`ї вчиняти певні дії, а саме здійснювати відчуження трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову розглянуто апеляційним судом без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до відчуження ОСОБА_3 та членами його сім`ї трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та при задоволенні позовних вимог призведе до необхідності повторно звертатись до суду з вимогою про скасування договору купівлі-продажу.

Як встановлено, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, з участю третіх осіб у справі: ОСОБА_3, Львівський державний університет внутрішніх справ, про визнання ордера на житлове приміщення недійсним.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 07 травня 2014 року, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року (а.с.15-17) у задоволенні позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання ордера на житлове приміщення недійсним відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с.11-14).

Заява про забезпечення позову заявлена ОСОБА_2 в межах розгляду апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року (суддя Городецька Л.М. ) про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова №461/15214/13-ц від 07 травня 2014 року.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз'ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї, який є третьою особою у даній справі а не відповідачем.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_2 оскаржує ордер на житлове приміщення, та у разі задоволення його апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 від 29.12.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова №461/15214/13-ц від 07 травня 2014 року, він не набуде права власності на спірну квартиру, тому колегія суддів приходить до висновку що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку не може утруднити виконання або невиконання рішення суду.

Підстав для висновку про те, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із заявленими в даній справі позовними вимогами та що не вжиття цього виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в колегії суддів немає, відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 268, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в даній справі шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та членам його сім`ї вчиняти певні дії, а саме здійснювати відчуження трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття (підписання), може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 09 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: