УХВАЛА

(про вжиття заходів забезпечення позову)

"16" серпня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_1), третя особа - Восьма Харківська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд. 26) про визнання правочинів недійсними, -

в с т а н о в и в :

Позивач одночасно з поданням позову звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти заборону відчуження на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1» та «а» житловою площею 51,6 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., та надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_3, що зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.01.2017 року 8 ХДНК за реєстр. №1-45, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101 до розгляду справи по суті, посилаючись, що відповідач може відчужити вказане майно, яке є предметом розгляду справи, що може ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

На даний час нерухоме майно, що є предметом спору по даній справі, та на яке позивач просить накласти заборону відчуження перебуває у власності відповідача (про що свідчить інформаційна довідка), також позивач зазначає, що є підстави вважати, що дане майно, може бути відчужене відповідачем.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є визнання правочинів недійсними щодо спірного майна, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями, є співмірними із заявленими позовними вимогами, та вважає за необхідне накласти заборону відчуження на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1» та «а» житловою площею 51,6 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., та надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_3, оскільки вбачається імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти заборону відчуження на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1» та «а», житловою площею 51,6 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., та надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, які належать на праві власності ОСОБА_2 до вирішення спору по суті.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Харківської області протягом 15 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ОСОБА_1 - позивач, адреса: АДРЕСА_3, і.н. НОМЕР_1.

ОСОБА_2 - відповідач, адреса: АДРЕСА_1, і.н. або номер та серія паспорту не відомі.

Восьма Харківська державна нотаріальна контора - третя особа, місцезнаходження: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, код ЄДРПОУ не відомий.

Строк пред'явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя - Г.А. Зуб