У Х В А Л А

26.12.2018 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом і просила встановити факт, що ОСОБА_2, дійсно являється рідною дочкою ОСОБА_3, яка померла 14.11.2007 року в с.Носківці Жмеринського району Вінницької області та визнати за нею ОСОБА_1 право в порядку спадкування на земельну ділянку №777 площею 1,8294 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 14.11.2007 року.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суддею установлено, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам статті 175,177 ЦПК України.

Ч.4 ст.177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, судовий збір включається до складу судових витрат.

Як визначено приписами ч.1 ст.4 Закону України «Про судовийзбір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи положення ч.4 ст.177 ЦПК України, сплата судового збору є передумовою відкриття провадження у справі.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві вимоги - майнового та немайнового характеру (хоч позивач і зазначає, що звертається з вимогою про встановлення факту та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, однак свою заяву до суду називає позовною заявою та вказує учасників процесу, які характерні для позовного провадження).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн. Однак, позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі лише 1057,20 грн. за дві позовні вимоги, хоча має бути сплачено 1409,60 грн. Таким чином, судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Однак дана позовна заява не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки позов подано до кількох відповідачів, однак не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з них. Крім того, дана позовна заява не відповідає вимогам закону, оскільки у позові не викладено обґрунтування та не зазначені докази і не вказані підстави звільнення від доказування обставин незалучення інших спадкоємців за законом чи за заповітом, оскільки в позовній заяві наявні відомості ще й про спадкоємця ОСОБА_2 та в погосподарській книзі за 1950-1952 роки зазначені голова двору ОСОБА_3, сестра ОСОБА_4, чоловік ОСОБА_5, дочка ОСОБА_2, що свідчить про наявність інших спадкоємців після смерті 14.11.2007 року ОСОБА_3, які б підтверджували або спростовували факт відсутності спадкоємців після її смерті, на спадкові права та обовязки яких може вплинути рішення у справі у разі визнання за позивачем права на спадкове майно у повному обємі, не зазначено чи наявний/відсутній спір із ними.

Також, позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві вказано, що при її зверненні до відділу РАЦС, їй був наданий витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про шлюб ОСОБА_3, однак інформація відсутня, за відомостями про проведену перевірку в архіві органу державної реєстрації актів цивільного стану за період з 01.01.1946 року по 31.12.1952 року та з 01.01.1946 рік по 09.10.2018 рік актовий запис про шлюб не виявлено, книги державної реєстрації актів про шлюб за 1949 рік збереглися частково. Однак, на підтвердження зазначеного позивачем не було надано вказаних відомостей та не зазначено підстави звільнення від доказування зазначених обставин.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Ч. 2 ст.95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Слід зазначити, що відповідно до вимог пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003 "Вимоги до оформлювання документів", який затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N55, засвідчення копій документів здійснюється шляхом проставляння відмітки зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищенаведеним вимогам процесуального закону, позивачем подано не належним чином засвідчені копії всіх документів, що є також недоліком позову.

Відповідно до частини першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків шляхом подачі в новій редакції позовної заяви та надання відповідних доказів та квитанцій про сплату судового збору у необхідному розмірі, надання належним чином завірених копій всіх документів у відповідності до кількості відповідачів і третіх осіб.

Керуючись статтями 175, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю пять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Порощук П.П.