БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі судового засідання - Агашаріфовій В.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м.Київ, вул. Ф. Ернста, 3а), Державної казначейської служби України (01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, ), третя особа інспектор патрульної поліції 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_10 (АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2017 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліціх у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_10 з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11.08.2017 року позовну заяву залишено без руху для усунення визначених судом недоліків.

04.10.2017 року на виконання ухвали суду від 11.08.2017 року позивачами надано до суду уточнену позовну заяву, відповідно якої позивачі просили:

- стягнути з Департамента патрульної поліції Національної поліції України через Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, як суб'єкту закликаного до обслуговування органу державної влади, на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду за незаконне переміщення 26.05.2017 року його автомобіля ВАЗ-211440, д.н. НОМЕР_4 до майданчика тимчасового зберігання автомобілів (м. Дніпро, вул. Осіння, 6) та вимушене зберігання в період з 26.05.2017 року по 29.05.2017 року (включно) у сумі 1188 грн.;

- стягнути з Департамента патрульної поліції Національної поліції України через Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, як суб'єкту закликаного до обслуговування органу державної влади, на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 моральну шкоду за незаконне переміщення 26.05.2017 року автомобіля ВАЗ-211440, д.н. НОМЕР_4 до майданчика тимчасового зберігання автомобілів (м. Дніпро, вул. Осіння, 6), що супроводжувалось незаконним застосуванням фізичної сили та доведення до сильного душевного хвилювання ОСОБА_3 у сумі 2500 грн.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати (судовий збір) у сумі 2240 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступні обставини. Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.05.2017 року без номеру інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_10, ОСОБА_2 був позбавлений права користування власним транспортним засобом ВАЗ-2114, д.н. НОМЕР_4 за начебто порушення п.п.15.10 д ПДР. Вказаним актом встановлено, що 26 травня 2017 року о 10 годині 40 хвилин, оглянуто та тимчасово затримано автомобіль марки «ВАЗ», моделі «211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, по вул. Будівельників, буд.39 у м. Дніпрі, у зв'язку з порушенням правил дорожнього руху - п.15.10 «д», чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Підчас складення акту було порушено вимоги ст. ст. 7, 33, 245, 251, 252, 265-2, 268, 278, 280 КУпАП та Постанови КМУ від 17.12.2008 року №1102, тому акт підлягає скасуванню, а дії поліцейського визнанню незаконними, виходячи із наступного. 26 травня 2017 року автомобіль марки ВАЗ-2114, державний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2 на праві власності був припаркований напроти буд. № 3 по вул. Призаводська у м. Дніпро, згідно правил дорожнього руху. Близько 09 год. 30 хв. того ж дня йому зателефонувала дружина ОСОБА_3, оскільки він перебував у службовому відрядженні у м. Кривий Ріг, та повідомила, що його автомобіль співробітники патрульної поліції намагаються евакуювати з місця стоянки. В ході бесіди стало відомо, що транспортний засіб начебто заважає в'їзду невстановленим особам на невідоме підприємство і тому поліцейські приймають протиправне рішення щодо його переміщення на майданчик тимчасового зберігання. Жодних транспортних засобів під час евакуації, яким ніби то заважав його автомобіль, не було. Проте, дружина мала при собі ключі від автомобіля та запропонувала поліцейським відкотити автомобіль в інше місце, якщо це допоможе вирішити питання (оскільки він перебував у не справному стані на той час). Також вона повідомила, що перебуває у стані вагітності та попросила поліцейських скоріше перекотити авто, оскільки їй необхідно було йти до лікарні для чергового огляду. У відповідь представники влади у грубій формі відповіли, що не потрібно їх лякати цим, а альтернативою запропонували дружині або іншій особі сісти за кермо та переїхати в інше місце і вже за водіння без реєстраційного талону вони складуть постанову про вчинення адміністративного правопорушення, що допоможе скорішому вирішенню питання. Тобто, ніби-то вже порушення правил паркування автомобіля відсутнє, а всі дії поліцейського зведені лише до того, аби за будь-яке вигадане адміністративне правопорушення скласти постанову. Також, поліцейські в подальшому у грубій формі забороняли дружині наближатися до автомобіля та застосовували до неї заходи фізичного впливу, тобто заламували руки, спричиняючи фізичний біль, та погрожували застосуванням спеціальних засобів, знаючи, що вона перебуває у стані вагітності, що привело до сильного душевного хвилювання, тобто на неї вчинявся ще і психологічний тиск з боку правоохоронців, таким чином її довели до сліз та нервових хвилювань. В подальшому, за допомогою евакуатора автомобіль ВАЗ-2114, д.н. НОМЕР_4 незаконно вивезено у невідомому напрямку, без жодних даних щодо його подальшого місцезнаходження та будь-яких повідомлень щодо явки до підрозділу патрульної поліції. Після повернення до місця фактичного проживання, ОСОБА_2 направився о 09.30 год. 27.05.2017 року до УПП у м. Дніпрі за адресою м. Дніпро, пл. Троїцька, 2А для встановлення обставин подій 26.05.2017 року щодо незаконного переміщення транспортного засобу. Представник підрозділу патрульної поліції Слабенко В.М. на його письмове звернення від 27.05.2017 року надав під розпис копії документів, що стали підставою для незаконного переміщення авто, а саме: акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.05.2017 року на 1 арк., пояснення ОСОБА_6 від 25.05.2017 року на 1 арк., пояснення ОСОБА_7 від 26.05.2017 року на 1 арк., рапорт патрульного поліцейського ОСОБА_10 від 26.05.2017 року на 1 арк. Жодних інших документів йому не надано, однак Слабенко В.М. повідомлено, що автомобіль перебуває на майданчику тимчасово зберігання транспортних засобів за адресою м. Дніпро, вул. Осіння, 6. Патрульним поліцейським ОСОБА_10 в порушення ч.3 п.2 Постанови КМУ від 17.12.2008 року №1102 та ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснено незаконне переміщення транспортного засобу. По-перше, автомобіль був припаркований на вул. Призаводська напроти буд. 3, а не як зазначають поліцейські по вул. Будівельників, буд. 39. По-друге, припаркований він був за всіма правилами дорожнього руху, оскільки жодних знаків та дорожньої розмітки, що забороняє стоянку на зазначеному місці відсутні, а дорожньому руху та проходу пішоходів він не заважав. По-третє, в поясненнях, що додані до акту, взагалі не встановлено осіб, що надавали пояснення (відсутні записи щодо документів, які встановлюють особу), а згідно пояснень очевидно, що автомобіль стояв саме «біля» воріт невстановленого об'єкту нерухомості, а не напроти. Тобто невстановлені особи, особистість яких під сумнівом, самі вказують, що авто припарковане поруч із в'їздом та підтверджує відсутність жодних порушень правил дорожнього руху. Пояснення надане ОСОБА_9 взагалі складене 25.05.2017 року, тобто за день до ніби то вчиненого порушення правил дорожнього руху. Жодних замірів, що підтвердили б неможливість проїзду до території, що не позначена ніякими дорожніми знаками, не здійснено, а також взагалі не підтверджено суттєвого перешкоджання дорожньому руху. Фото автомобіля, що перешкоджає дорожньому руху, яке б було зафіксоване на спеціальний пристрій, що перебуває на обліку та зареєстрований в підрозділі патрульної поліції, відсутні. Згідно п.п. 15.10 Правил дорожнього руху стоянка забороняється: a) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах. Виходячи з вищевикладеного, порушення правил дорожнього руху не було, а отже здійснювати евакуацію автомобіля у патрульних поліцейських не було підстав. Ні протоколу, ні постанови з приводу порушення п. 15.10 ПДР України, по факту неправильного паркування поліцейським не складено.

Також, 06.06.2017 року ОСОБА_2 подано адміністративний позов про скасування рішення посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2017 року у справі №200/9244/17 встановлено, що ним не надано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Листом УПП у м. Дніпрі від 20.06.2017 року №П-171/41/19/01-2017 суду надано ті ж самі копії документів, що надавалися ним до суду з позовом, що свідчить про відсутність адміністративного правопорушення з його боку. Отже, інспектор патрульної поліції 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро молодший лейтенант поліції ОСОБА_10 незаконно позбавив його права користування майном - автомобілем ВАЗ-2114, д.н. НОМЕР_4 та незаконно застосовав заходи фізичного впливу до ОСОБА_3.

Ухвалою від 05.10.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 30.11.2017 року.

30.11.2017 року до канцелярії суду надійшли письмові заперечення Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції, підписані від імені Лукіної А.А., яка довіреністю від 04.09.2017 року уповноважена на представлення інтересів Департаменту патрульної поліції НПУ в суді.

Дані заперечення грунтуються на наступному. 26.05.2017 року ОСОБА_10 та його напарником отримано виклик через спецлінію 102 про те, що в м.Дніпрі по вул. Будівельників, 39 автомобіль ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_4 здійснює стоянку з порушенням вимог п.15.10.д ПДР України та заважає транспортним засобам підприємства в'їжджати та виїжджати з його території. Оскільки власника транспортного засобу виявлено не було, то інспектором було прийнято рішення про евакуацію транспортного засобу. Інспектором було встановлено наявність правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, однак постанова про накладення адміністративного стягнення не виносилась, оскільки власника авто на місці виявлено не було. Інспектор патрульної поліції ОСОБА_10 діяв у відповідності до вимог Конституції України, КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів. Позивачами, в свою чергу, не надано жодних доказів спричинення їм матеріальної та моральної шкоди. Викладені позивачами обставини спростовуються дійсними обставинами справи, зокрема змістом DVD-R диску з фотокартками автомобіля позивача.

30.11.2017 року справу було знято з розгляду з у зв'язку з відпусткою головуючого судді, наступне судове засідання призначено на 02.02.2018 року.

15.12.2017 року набрав чинності новий Цивільний процесуальний кодекс України.

Ухвалою суду від 02.02.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам надано час на подання заяв по суті справи.

Копію даної ухвали отримано Департаментом патрульної поліції НПУ 22.02.2018 року, інспектором патрульної поліції ОСОБА_10 - 28.02.2018 року, від позивачів конверти повернулись за минуванням строку зберігання 21.02.2018 року.

05.03.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Департаменту патрульної поліції НПУ, який містить аналогічне письмовим запереченням віл 30.11.2017 року обґрунтування, за виключенням посилання на порядок відшкодування шкоди, завданої державними органами влади відповідними органами Державної казначейської служби.

06.03.2018 року від позивачів надійшла відповідь на відзив Департаменту патрульної поліції НПУ, в якій зазначають, що надані відповідачем докази (фотокартки на оптичному диску) є неприйнятими, оскільки раніше їх не існувало, на його запит йому не було надано таких доказів правопорушення.

13.03.2018 року до суду надійшла заява позивачів про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року здійснено заміну неналежного відповідача Головного управління державної казначейської служби України на належного - Державну казначейську службу України.

02.05.2018 року Державною казначейською службою України отримано копію ухвали від 02.02.2018 року, копію позовної заяви, однак відзив на позов до суду не надійшов.

15.03.2018 року до суду надійшли заперечення Департаменту патрульної поліції НПУ на відзив позивачів.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вимоги щодо строку розгляду справи не кореспондуються з положеннями ст. 278 ЦПК України, яка встановлює строки подання заяв сторін по суті справи, які, в свою чергу, залежать від часу отримання ухвали про відкриття провадження, надісланої рекомендованим листом з повідомленням учасникам справи, згідно ч. 11 ст. 272 ЦПК України, часу отримання заяв сторін по суті справи, які ними надсилаються в порядку ч. 4 ст.178, ч. 3 ст. 179, ч. 3 ст. 180, ч. 3 ст. 181 ЦПК України іншим учасникам справи. В цей же час, суд не може обмежити право сторін на подання заяви по суті справи лише з підстави спливу строку, передбаченого ст. 275 ЦПК України, якщо ухвалу про відкриття спрощеного провадження, заяву по суті справи іншої сторони, отримано такою стороною з поважних причин за межами цього строку, оскільки це призведе до порушення процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.05.2017 року близько 09.30 год. за адресою м.Дніпро, вул.Будівельників, 39 інспектором патрульної поліції 6 роти 1 батальйону УПП в м.Дніпрі ОСОБА_10 в складі автопатруля №608 виявлено біля в'їзних воріт підприємства «ДПЗ Нікон» автомобіль ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_2 Дані обставини підтверджуються рапортом інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону УПП в м.Дніпрі ОСОБА_10 та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, де останній працевлаштований. Відповідно до пояснень ОСОБА_7 та рапорту інспектора ОСОБА_10 автомобіль позивача заважав в'їзду на територію підприємства «ДПЗ Нікон», тому інспектором було прийнято рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, шляхом його блокування та доставлення на зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м.Дніпро, вул. Осіння, 6, у зв'язку з порушенням власником п.п.15.10.д ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Надані сторонами докази не доводять викладених позивачами обставин щодо присутності ОСОБА_3 на місці події, крім цього, сторонами не надано доказів укладення між ними шлюбу.

Відповідачем надано до суду на оптичному диску фотокартки з місця події, якими зафіксовано подію правопорушення - стоянку автомобіля ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_2 напроти воріт підприємства за адресою м.Дніпро, вул.Будівельників, 39, у зв'язку з чим було значно звужено в'їзд до підприємства.

В свою чергу, позивачами фотокарток на підтвердження викладених ними обставин щодо паркування автомобіля за іншою адресою не представлено.

Позивачем ОСОБА_2 сплачено за послуги з зберігання автомобіля на спеціальному майданчику за адресою: м.Дніпро, вул. Осіння, 6: 432 грн., 144 грн., 600 грн., а всього 1176 грн. та комісію за банківські послуги в сумі 12 грн.

Відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху чи розміщений на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою, де дозволено паркування, зупинку чи стоянку лише водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю. Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори. Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції. Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; адреси місця зберігання транспортного засобу; посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності. До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додається фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому. У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. У разі відсутності водія, транспортний засіб якого доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку або блокується, поліцейський залишає на місці, де був автомобіль, або під його склоочисниками повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та необхідність прибуття такого водія до територіального органу Національної поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Форма повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу затверджується МВС. Про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу поліцейський повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а в разі його відсутності - до чергової частини територіального органу Національної поліції.

Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Отже, обов'язок поліцейського з повідомлення водія, не присутнього при складенні акту, про тимчасове затримання транспортного засобу, відсутній, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та протокол у такому випадку не складаються.

Суд зауважує, що позивачем у встановленому КАС України порядку не оскаржувались дії чи бездіяльність інспектора зі складення акту про тимчасове затримання транспортного засобу, отже винна поведінка інспектора ОСОБА_10 в належному порядку не встановлена, а досліджені цим судом докази свідчать про те, що інспектор ОСОБА_10 діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи, що встановлено ст.1174 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи, що інспектором патрульної поліції 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_10 не було допущено протиправних дій чи бездіяльності, право на складення акту про тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським передбачено Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, дане право інспектором реалізовано внаслідок отримання виклику на гарячу лінію з приводу блокування в'їзду на територію підприємства автомобілем позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки матеріальна та моральна шкода не заподіяна.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивачів, в межах, сплачених при поданні позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 12, 76, 77, 78, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м.Київ, вул. Ф. Ернста, 3а), Державної казначейської служби України (01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, ), третя особа інспектор патрульної поліції 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_10 (АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Сплачений судовий збір не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Шевцова