Справа № 171/1596/18
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

13.08.2018 м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Добробуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018р. позивач звернулась до суду з позовом до КП «Добробуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди.

Ознайомившись з даною позовною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року).

Однак, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Так, згідно п. 1 ч.1 ст.5 Закону України«Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про заробітну плату», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

Середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні і не є складовою заробітної плати. Отже, за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судовий збір підлягає сплаті на загальних засадах.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору в частині стягнення не виплаченої заробітної плати, а за позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки необхідно сплатити судовий збір у розмірі, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та відповідно до визначеного позивачем ціни позову.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір, ставка якого встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривень. Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою з 1 січня 2018 року справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 704,8 гривень та не більше 8810 гривень.

Крім приведених, ОСОБА_1 висуваються також вимоги про стягнення моральної шкоди. При поданні такої позовної заяви позивачу також необхідно сплатити судовий збір за вказану вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи предмет позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (за вимогу немайнового характеру - відшкодування моральної шкоди).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, розмір не виплаченої заробітної плати, розмір середньоденного та середньомісячного заробітку зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

В порушення п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Окрім того, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги в частині розміру грошових коштів (середньомісячну заробітку плату за кожен день затримки на час звільнення), які він просить стягнути з відповідача на її користь з надання обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню.

Позивачем не зазначено посилання на докази в обґрунтування позовних вимог щодо того, що при звільненні позивача 17.10.2017 року відповідачем не здійснено повного розрахунку та сума заборгованості на час звільнення складала 5216,77 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, наявність вказаних недоліків, за переконанням суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження, та тягне за собою правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, а відтак вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Розяснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Добробуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_2