241/1627/18
2-о/241/151/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05.09.2018 року

Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Небиліченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області про встановлення юридичного факту та встановлення факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, в якій зазначила, що 02 серпня 2018 року у м. Макіївка померла її матір ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженка с. Гарі Ардатовського району Горківської області, громадянка України, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2 про що було видане свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті.

Отримані документи про смерть є не дійсними, бо видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Для отримання свідоцтва про смерть матері, вона звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але відповіддю № 15.51-58-3377 від 22.08.2018 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті матері надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті.

Під час оформлення документів виявилась невідповідність у паспорті померлої, де її імя зазначене «Марія», а у ксерокопії свідоцтва про народження заявниці імя матері зазначене «Марина», що унеможливлює встановлення родинних звязків між нею та її матірю. Розбіжності у написанні імені виникли під час складання документів різними мовами спочатку у свідоцтві про народження заявниці було зазначено імя матері російською мовою як «Марина», згодом, при отриманні нею документів українською мовою був зроблений переклад імені і у паспорті померлої зазначено «Марія». Внаслідок невірного перекладу з іншої мови імя померлої написане по різному. Таким чином, встановлення факту родинних відносин та факту смерті має для неї юридичне значення, так як вона не може зареєструвати факт смерті матері та реалізувати своє право на спадщину за законом.

Просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, яка померла 02.08.2018 року,є матірю ОСОБА_1.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2, визнавши датою її смерті - 02.08.2018 року, а місцем смерті м. Макіївка.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Мангушський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Допитані у якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які знали сімю заявниці, підтвердили, що дійсно заявник ОСОБА_1є дочкою ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

02 серпня 2018 року мати заявниці ОСОБА_2 померла, що підтверджується довідкою про причину смерті від 03.08.2018 року та свідоцтвом про смерть від 03.08.2018 року (а.с.7-8).

Факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 мав би підтверджуватися копією свідоцтва про народження заявника, де імя матері зазначене «Марина» (а.с.10).

Однак, відповідно до копій паспорту матері заявниці українською мовою зазначене імя померлої «Марія» (а.с.6).

Свідоцтво про шлюбу заявниці серії VІ-НО №380357 від 23.01.1993 року підтверджує зміну прізвища ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Отже, у суду не виникає сумнівів у тому, що померла ОСОБА_2 є матірю заявниці ОСОБА_1.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2 померла 02 серпня 2018 року в м. Макіївка підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4,76,81,258,259,263-265,293-294,315-318,354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області про встановлення юридичного факту та встановлення факту смерті особи - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженка с. Гарі Ардатовського району Горківської області є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати датою її смерті 02.08.2018 року, а місцем смерті м. Макіївка Донецької області.

Повний текст рішення виготовлено 05.09.2018 року.

Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Д.О.Демочко