Справа № 559/926/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

26 вересня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів на повнолітню дочку та додаткових витрат пов'язаних із навчанням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання дочки, так як вона продовжує навчання, у розмірі 2000 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання. А також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь зазнані додаткові витрати, пов'язані з навчанням дочки ОСОБА_3 у розмірі 9 782 грн. - 1/2 витрати по оплаті навчання, 3955 грн. 1/2 витрати по оплаті за проживання у гуртожитку, 3000 грн. - 1/2 витрати по оплаті навчання, 2500 грн. 1/2 витрати по оплаті за проживання у гуртожитку.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 6 вересня 1997 року до 18 червня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від цього шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18 червня 2013 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2013 року до досягнення нею повноліття. Виданий виконавчий лист №559/252/13-ц від 12 липня 2013 року.

16 листопада 2017 року донька досягла повноліття.

Згідно довідки №110 від 8 травня 2018 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні групи АР-32 3 курсу Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, термін навчання до 1 липня 2019 року.

На час навчання донька тимчасово зареєстрована у АДРЕСА_3 (гуртожиток коледжу) у зв"язку із чим і була знята з реєстрації в м.Дубно. Весь інший час, канікули, святкові, вихідні дні, тощо, вона проживає разом з позивачем, за адресою АДРЕСА_1

Батько ОСОБА_3, ОСОБА_2, не приймає участі ні у її вихованні, ні у її матеріальному утриманні, хоча має можливість це робити, оскільки постійно їздить на роботу за кордон, інших осіб на утриманні немає.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Вважає, що призначення аліментів у розмірі 2000 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати засадам розумності і справедливості, найнеобхіднішим потребам повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Вказана сума не становить і половини витрат, які самостійно нею витрачаються щомісячно на забезпечення дочки одягом, продуктами харчування, оплатою проїзду і всього найнеобхіднішого, тощо.

Згідно із ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину; що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вважає, що потреба неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у додаткових витратах у зв'язку з із платним стаціонарним навчанням в коледжі та проживання у гуртожитку в іншому місті є особливими обставинами, що мають істотне значення.

За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Тому, просить визначити розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, які підлягаю стягненню на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1/2 вартості понесених фактичних витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався судом за місцем реєстрації та через оголошення, про поважність причини своєї відсутності суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часкове задоволення позовних вимог.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 у період з 06.09.1997 року по 18.06.2013 року.

Від цього шлюбу народжена дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_2 є її батьком (а.с.7).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18 червня 2013 року даний шлюб розірвано та з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2013 року до досягнення нею повноліття (а.с.10-11).

ОСОБА_3 навчається на денному відділенні групи АР-32 3 курсу Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, термін навчання до 1 липня 2019 року, що вбачається зі змісту довідки №110 від 8 травня 2018 року (а.с.13).

По даній справі встановлено, що дочка сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягнула повноліття, однак не досягнула 23 років, навчається на денному відділенні, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька.

Інші істотні обставини, що мають бути враховані при вирішенні даного спору, судом не встановлені.

Обов'язок утримання дітей батьками є спільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, суд стверджує, що право вибору способу стягнення аліментів належить позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів

За правилом статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи матеріальний стан відповідача та те, що він добровільно матеріальної допомоги не надає, враховуючи рівний обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зважаючи на встановлені судом істотні обставини, суд вважає, що справедливою, з урахуванням в тому числі і обов'язку матері утримувати своїх дітей, буде сума у дві тисячі гривень щомісячно.

Що стосується позовної вимоги про стягнення частини додаткових витрат на оплату навчання повнолітньої дочки, то суд дійшов такого висновку.

Виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.

Тому, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення додаткових витрат на оплату навчання дитини ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, тобто виниклі правовідносини регулюються ст.199 СК України.

З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за правилом ст. 141 ЦПК України у розмірі 704 гривні 80 копійок..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 81, 141, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів на повнолітню дочку та додаткових витрат пов'язаних із навчанням- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання, у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на особу відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2018 року і до закінчення навчання, за умови навчання, але не довше як до досягнення нею 23-х річного віку.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Дата складення повного судового рішення 01.10.2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: