Справа № 500/4242/18
Провадження № 2/500/2589/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської областів судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 15, ОСОБА_4 на праві особистої власності належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.05.2005 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту від 27.05.1999 року, посвідченого секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 259, ОСОБА_4 належний йому сертифікат № 450 закритого акціонерного товариства Агрокомпанія «Свобода» з уставним фондом 2909400 прості імені акції га загальну суму 3658 грн., виданого 11 листопада 1997 року заповів ОСОБА_6.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

До осіб які, мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту відноситься дружина спадкодавця ОСОБА_7, оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною та її обов'язкова частка у спадковому майні, згідно розрахунку обов'язкової частки зробленого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області становить 7/8 часток.

24.12.2005 року державним нотаріусом Ізмаїльської держаної нотаріальної контори Одеської області на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначені прості іменні акції.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

До неохопленої заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 відноситься житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 13.01.1954 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07.09.1966 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 26.05.1977 року, виданого Ізмаїльським районним відділом РАЦСу Одеської області;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 21.12.2005 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 21.12.2005 року повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетлм Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.02.2017 року за № 469, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а саме частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не звертались.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 04.05.2006 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 8407784 від 09.02.2007 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:

- син ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07.09.1966 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 26.05.1977 року, виданого Ізмаїльським районним відділом РАЦСу Одеської області;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 21.12.2005 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 21.12.2005 року повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сестри ОСОБА_1, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 21.09.2006 року.

В свою чергу ОСОБА_8 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із завою про прийняття спадщини, тому вважається такою що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 25.09.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку він фактично прийняв після смерті батька ОСОБА_4, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 52220594 від 08.06.2018 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_10 відсутня.

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

До спадкоємців другої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 відноситься:

- рідна сестра ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 26.05.1977 року, виданого Ізмаїльським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 від 21.12.2005 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 21.12.2005 року повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1»;

- рідний брат ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 26.05.1977 року, виданого Ізмаїльським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_4 від 07.09.1966 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Як було встановлено судом ОСОБА_8 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268, 1269 ЦК України.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетлм Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.07.2018 року за № 1355, згідно якої ОСОБА_1 здійснювала догляд за своїм братом ОСОБА_3 до його смерті, здійснила його поховання, та доглядала за будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.

В наслідок чого, ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_10, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 30.01.2001 року, РНОКПП - НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2) до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована заадресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Ізмаїльська, 42, код ЄДРПОУ - 04379446) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2018 року.

Суддя: О.О.Бурнусус