Номер провадження: 22-ц/785/3472/18
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року м. Одеса

Справа №523/17366/15-ц

Провадження №22-ц/785/3472/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_6,

третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації

Одеської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Бузовського В.В. 26 лютого 2016 року в м. Одеса,-

встановив:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу і порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною і в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач протягом тривалого часу жорстоко поводився з дітьми, ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Позивач просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття стягувати на меншу дитину аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача; позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

У листопаді 2015 року ОСОБА_4. пред'явив зустрічний позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, зазначивши, що позов про стягнення аліментів визнає, проте заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Суворовської РА Одеської міської ради підтримав позов.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2016 року позов ОСОБА_2. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця, починаючи з 09 листопада 2015 року і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_2 повноліття а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 735 від 21 лютого 2006 року по Відділу ДРАЦС Одеського міського управління юстиції.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітньої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис Ашрафія № 172/1848 цивільна реєстрація Ашрафія 701/807 по бюро РАЦС Ашрафія Управління РАЦС та паспортного столу МВС Йорданського Хашимітського Королівства (повторний актовий запис № 2 від 15 травня 2014 року по Відділу ДРАЦС у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції).

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В частині стягнення аліментів на утримання дітей допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення способу і участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 23 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ( том 2 а. с. 78-82).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, діючий в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2016 рокуу справі №523/17366/15-ц в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_2. та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька у вихованні дітей, зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_11, ОСОБА_12; визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_4 вихованні неповнолітніх дітей ОСОБА_11, ОСОБА_12 шляхом встановлення систематичних побачень щотижня у неділю з 11:00 год. до 13:00 год. в присутності матері дітей - ОСОБА_2., а також у будь-який інший час за попередньою домовленістю батька з матір'ю дітей.

В частині стягнення аліментів з ОСОБА_4. на утримування дітей судове рішення не оскаржується.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано те, що він не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а ОСОБА_2. перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми у їх вихованні; судом не враховано, що з серпня 2015 року постійно направляв кошти дітям в Україну, однак, мати дітей відмовлялася їх приймати.; судом не враховано те, що ОСОБА_4 іноземець і довгий час проживав та працював в Йорданії , а через свою любов до дітей він покинув свою країну та переїхав жити до України й отримав посвідку на проживання, що свідчить про батьківський інтерес до свої дітей: також судом не враховано те що він ніколи жорстоко не поводився зі своїми дітьми, що відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 164 СК України позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження його жорстокої поведінки з дітьми, а висновки суду ґрунтуються тільки на поясненнях матері, тобто на припущеннях (том 1 а.с. 152-159).

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що батько жорстоко ставився до своїх дітей; з травня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини і позивачка з дітьми повернулася з Йорданії до України, з тих пір сама утримує дітей, що підтверджено висновком органу опіки та піклування (том 1 а.с. 207-212).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4,підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині позбавлення батьківських прав та відмови в задоволенні зустрічного позову скасуванню,виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів не переглядається.

Задовольняючи позов ОСОБА_2. в частині позбавлення ОСОБА_4. батьківських прав суд першої інстанції виходив з того, що твердження ОСОБА_4. про те, що він любить дітей, бажає з ними спілкуватися та приймати участь у їх вихованні та те, що він ніколи жорстоко з дітьми не поводився спростовуються матеріалами справи, окрім того ОСОБА_4. не спілкується з дітьми в нормальному обсязі, та вичиняв насильство відносно позивача в присутності дітей та відносно самих дітей. Враховуючи таке ставлення до дітей, суд не вбачав підстав для задоволення зустрічного позову.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна .

В силу пунктів 2, 3 частини 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (громадянка України) та ОСОБА_4 (громадянин Йорданського Хашимітського Королівства) перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2004 року по 13.10.2015 року (т. 1 а.с. 9, 28-33).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 735 від 21 лютого 2006 року по Відділу ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, та доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис Ашрафія № 172/1848 цивільна реєстрація Ашрафія 701/807 по бюро РАЦС Ашрафія Управління РАЦС та паспортного столу МВС Йорданського Хашимітського Королівства, повторний актовий запис № 2 від 15 травня 2014 року по Відділу ДРАЦС у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 10,11, 65).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2014 року, змінено ОСОБА_11 призвіще ОСОБА_8 на ОСОБА_8, по-батькові Субейхович на Володимирович, на підставі чого було видане нове свідоцтво про народження ( том 1 а.с. 12,13).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2014 року, змінено ОСОБА_8 призвіще ОСОБА_8 на ОСОБА_8, по-батькові ОСОБА_8 на ОСОБА_8, на підставі чого було видане нове свідоцтво про народження ( том 1 а.с. 14,15).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.10.2015 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. та визначено місце проживання дітей з матір'ю (т. 1 а.с.28-33, 104-108).

Згідно висновків органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.01.2016 року та від 22.09.2016 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_4. батьківських прав щодо його малолітніх дітей сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_5, та вважає недоцільним визначати спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми (т. 1 а.с. 83-84, т. 2 а.с.7-8).

Відповідно до ч.6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування ,якщо він є недостатньо обґрунтованим ,суперечить інтересам дитини.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України містить роз'яснення з приводу того, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Доказів винної поведінки ОСОБА_4. відносно своїх малолітніх дітей та свідомого нехтування ним своїми обов'язками не надано та матеріалами справи не встановлено.

Таких доказів не було надано і в апеляційній інстанції.

Факти на підтвердження вчинення насильства ОСОБА_4. по відношенню до ОСОБА_2. та їх малолітніх дітей відсутні та не були предметом дослідження при ухваленні рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2015 року.

Таких доказів не було надано і в апеляційній інстанції.

Колегія суддів критично ставиться до висновку органу опіки та піклування Суворовської РА Одеської МР від 05.01.2016 року , оскільки такий висновок є недостатньо обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2. про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що мати малолітніх дітей ОСОБА_2. заперечувала проти зустрічей батька з дітьми та створювала батькові перешкоди , що є поважною причиною у невиконанні батьком своїх обов'язків по вихованню дітей.

Оскільки, належних та допустимих доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, не надано ОСОБА_2, то її позовні вимоги стосовно позбавлення ОСОБА_4. батьківських прав відносно дітей: сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_5, задоволенню не підлягають.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_4. слід зазначити наступне.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської РА Одеської МР від 25.11.2016 року , про визначення способу участі батька ОСОБА_4. у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, враховуючи рекомендації ради опіки та піклування, проект висновку служби у справах дітей ОМР від 15.08.2015 року № 5259 та висновку органу опіки та піклування Суворовської РА від 05.01.2016 року про доцільність позбавлення ОСОБА_4. батьківських прав відносно малолітніх дітей - вважає недоцільним визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми (том 2 а.с.122-124).

Однак, згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Приймаючи до уваги те , що достатніх підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4. відносно малолітніх дітей судом не встановлено ,тому ОСОБА_4. має право на спілкування з дітьми та право на участь у їх вихованні.

Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні зустрічного позову.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4, підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині позбавлення ОСОБА_4. батьківських прав та відмови в задоволенні зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2 підлягає стягненню, судовий збір, який було стягнуто з нього при задоволенні позову та при подачі ним апеляційної скарги у загальному розмірі ( 487.20. + 535,92 грн)= 1023,12 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2016 рокув частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4. скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення .

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу і участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми- задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні неповнолітніх дітей шляхом встановлення систематичних побачень щотижня у неділю з 11:00 год. до 13:00 год. в присутності матері дітей - ОСОБА_2., а також у будь-який інший час за попередньою домовленістю батька з матір'ю дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1023,12 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.09.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова