Справа № 219/4278/15-ц
Провадження №2-з/219/17/2018
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області заяву представника ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18 листопада 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було постановлене заочне рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 977 гр. 03 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року заочне рішення по вказаній справі скасовано та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

11 червня 2018 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої він просив суд для забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» накласти заборону відчуження на транспортні засоби, що належать боржникові, які вказані у постанові про розшук майна боржника від 12.08.2016 року, а саме: MERCEDES BENZ Е 200, державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, чорного кольору; RENAULT TRAFIC, державний номер НОМЕР_2, 1995 року випуску, червоного кольору.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2018 року вказану заяву було повернуто заявнику, оскільки заява не відповідала нормам ст. 151 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, в заяві, окрім іншого, повинні бути зазначені відомості, потрібні для забезпечення позову. У даному випадку заявником такі відомості не були зазначені, а саме - не вказані тип та номер кузову, номер шасі, рік випуску автомобіля, його колір, не вказано, хто є власником цього автомобіля відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також не вказані відомості щодо власника (прізвище, імя, по-батькові, дата народження, РНОКПП, паспортні дані, місце реєстрації), відсутність цих відомостей унеможливить виконання ухвали про забезпечення позову. Також заявник долучив до заяви про забезпечення позову постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову державного виконавця про розшук майна боржника, в яких зазначені відомості щодо транспортних засобів та кому вони належать. Однак, вказані постанови не підписані державним виконавцем Легковою О.С., та були роздруковані представником заявника з мережі інтернет та не завірені належним чином. Крім того, заявником не було надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Заявнику було розяснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

23 червня 2018 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_4 вдруге надійшла заява про забезпечення позову, яка була передана для розгляду судді згідно акта 25 червня 2018 року, згідно якої вона просила суд для забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» накласти заборону відчуження на транспортні засоби, що належать боржникові ОСОБА_2, а саме: MERCEDES BENZ Е 200, державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, чорного кольору; RENAULT TRAFIC, державний номер НОМЕР_2, 1995 року випуску, червоного кольору.

В заяві про забезпечення позову заявником зазначені відомості щодо технічних характеристик транспортних засобів, а саме - вказані тип та номер кузову, номер шасі, рік випуску автомобіля, його колір, а також вказані відомості щодо власника (прізвище, імя, по-батькові, дата народження, РНОКПП, паспортні дані, місце реєстрації), але заявником не надано доказів, що вказані транспорті засоби належать саме боржнику ОСОБА_2, що він дійсно є власником цих автомобілів відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відсутність цих відомостей унеможливить виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, заява не відповідає нормам ст. 151 ЦПК України, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, в заяві, окрім іншого, повинні бути зазначені відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, заявник вже долучав до поданої заяви про забезпечення позову від 11.06.2018 року постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову державного виконавця про розшук майна боржника, в яких зазначені відомості щодо транспортних засобів та кому вони належать.

Отже, суд вдруге звертає увагу заявника та зазначає, що вказані постанови не підписані державним виконавцем Легковою О.С., були роздруковані представником заявника з мережі інтернет та не завірені належним чином.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України у випадках, коли учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, суд за їх клопотанням витребовує відповідні докази.

Між тим, заявником не було надано клопотання про витребування документальної інформації щодо належності ОСОБА_2 транспортних засобів, зареєстрованих на останньому.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Крім того, суд розяснює, що відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 208, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву представника ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути заявнику, розяснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_5