Справа № 308/4431/17
У Х В А Л А

Іменем України

"03" жовтня 2018 р.

Ужгородський міськрайонний суд в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання - Меркуловій Ю.П., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, заяву відповідача - Апеляційного суду Закарпатської області про роз'яснення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року по справі № 308/4431/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Апеляційного суду Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач - Апеляційний суд Закарпатської області звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року по справі №308/4431/17 за якою просить суд роз'яснити:

-яким чином призначити ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня в штатному розписі Апеляційного суду Закарпатської області;

-якому судді Апеляційного суду Закарпатської області призначити додатковим помічником ОСОБА_1

Заява мотивована тим, що 18 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала через відділ діловодства та обліку звернень громадян заяву по поновлення її на посаді додаткового помічника судді Апеляційного суду Закарпатської області та додала копію рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року по справі № 308/4431/17, яке набрало законної сили.

Як вбачається з абзацу четвертого резолютивної частини рішення, суд вирішив: «Поновити ОСОБА_1 на посаді додаткового помічника судді Апеляційного суду Закарпатської області з 02 березня 2017 року». В частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за один місяця - суд допустив негайне виконання.

Однак, як вказує представник Апеляційного суду Закарпатської області Боклах Г.І., в затвердженому ДСА України штатному розписі Апеляційного суду Закарпатської області на 2017 та 2018 роки посади додаткового помічника судді не передбачено. Окрім того не зазначеного до якого судді призначити ОСОБА_1 додатковим помічником. Суддя Бисага Т.Ю. ще в березні 2017 року відкликав подання про покладення на ОСОБА_1 виконання обов'язків додаткового помічника.

Представник відповідача - Апеляційного суду Закарпатської області Боклах Г.І. в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що судова повістка була отримана представником суду 27.09.2018 року під особистий підпис, причини неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вказане рішення не потребує роз'яснення, та просила суд відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Заслухавши позивача, дослідивши зміст поданої заяви про роз'яснення рішення суду та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року у справі № 308/4431/17 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково; визнано неправомірними дії керівника апарату апеляційного суду Закарпатської області Боклах Г.І. щодо звільнення ОСОБА_1 з посади додаткового помічника судді; скасовано наказ № 6.3.1-72 від 01.03.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1.» як незаконний та протиправний, поновлено ОСОБА_1 на посаді додаткового помічника судді апеляційного суду Закарпатської області з 02 березня 2017 року; стягнуто з Апеляційного суду Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2017 року по 11 грудня 2017 року в розмірі 76 455,40 грн. та 35 000,00 грн. моральної шкоди, а також понесені позивачем судові витрати в сумі 5 100,00 грн. на правову допомогу та 2 240,00 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

За постановою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року було залишене без змін.

При цьому апеляційною інстанцією зазначено, що проаналізувавши наведені вище норми закону колегія суддів дійшла висновку, що помічник судді може бути звільнений із посади наказом керівника апарату суду, в якому працює помічник, за поданням судді, помічником якого він є (достроково) або внаслідок припинення повноважень судді, працівником якого він призначений, на підставі наказу керівника суду.

Станом на час звільнення позивача із займаної посади повноваження судді Апеляційного суду Закарпатської області Бисаги Т.Ю. не припинені та зазначений суддя не звільнений із посади судді вказаного суду.

Подання на звільнення позивача з посади додаткового помічника судді суддя Бисага Т.Ю. не подавав, тобто, підстав для звільнення ОСОБА_1 з посади додаткового помічника судді із цієї підстави також не було.

Посилання апелянта на відкликання суддею свого подання від 27.02.2017 року безпідставні, оскільки, суддя Бисага Т.Ю. відкликав своє подання 19.04.2017 року, а оспорюваний наказ про звільнення виданий керівником апарату 01.03.2017 року.

В свою чергу ч. 3 ст. 184 КЗпП України визначає звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням з збереженням на цей період (але не більш трьох місяців із дня закінчення строкового трудового договору) середньої заробітної плати.

Таким чином, звільнення жінок, зазначених у ч.3 ст.184 КЗпП, у зв'язку із закінченням строку трудового договору має певні особливості. Таке звільнення можливе, проте власник зобов'язаний працевлаштувати жінку на цьому самому або іншому підприємстві (установі, організації) відповідно до її спеціальності. Розрив у часі між звільненням і працевлаштуванням у цьому випадку не допускається. Якщо жінка відмовилася від працевлаштування за спеціальністю без поважних підстав, вона може бути звільнена з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України, навіть якщо після закінчення строку трудового договору пройшло два чи три місяці. В цьому випадку трудовий договір не буде вважатись продовженим на невизначений строк, оскільки після закінчення строку мала місце вимога власника про припинення трудового договору (ст. 391 КЗпП).

Крім того, така позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року №21-303а13.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є одинокою матір'ю та самостійно виховує дитину віком до трьох років з інвалідністю.

А відтак правильним є висновок суду, що відповідачем при звільненні позивача, не враховано зазначених обставин, що в є додатковою підставою для визнання звільнення позивачки протиправним.

З поданої Апеляційним судом Закарпатської області заяви про роз'яснення рішення суду слідує, що відповідачу є незрозумілим яким чином призначити ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня в штатному розписі Апеляційного суду Закарпатської області та якому судді Апеляційного суду Закарпатської області призначити додатковим помічником ОСОБА_1

Як зазначено у ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року слідує, що суд під час винесення вказаного рішення щодо призначення ОСОБА_1 на посаді додаткового помічника зазначив наступне: «Поновити ОСОБА_1 на посаді додаткового помічника судді Апеляційного суду Закарпатської області з 02 березня 2017 року».

З вказаного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Львівської області, вбачається що у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року зазначені всі необхідні дані, зазначені у ч. 5 ст. 265 ЦПК України, тому на даний час, рішення не припускає різного тлумачення, є чітким та зрозумілим, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання та в даному випадку не підлягає роз'ясненню, оскільки буде зміна його змісту.

Як вбачається зі змісту заяви про роз'яснення судового рішення, заявник фактично просить роз'яснити не зміст рішення, а порядок її виконання,

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 18.12.2009року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року, слід виконувати так, як вказано в резолютивній частині такого, з врахуванням наведених вище норм.

Слід також зазначити, що всі доводи, які були зазначені відповідачем у заяві про роз'яснення рішення, були викладені ним у апеляційній скарзі, яка була предметом розгляду Апеляційного суду Львівської області та який провів їх дослідження та надав їм ретельну оцінку, яка містить чіткі вказівки на шлях усунення цих порушень.

Керуючись ст.ст. 260, 271, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року по справі № 308/4431/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Апеляційного суду Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - виконувати так, як зазначено в резолютивній частині такого.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова