У х в а л а

27 червня 2018 року

м. Київ

справа №694/846/16-ц

провадження № 61 - 37562ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич-Сервіс» до Звенигородської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування рішень Звенигородської міської ради,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 9 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним рішення Звенигородської міської ради № 7/2 від 25 жовтня 2006 року. Визнано недійсним державний акт на право власності серія НОМЕР_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, виданий 11 грудня 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та скасовано його державну реєстрацію. Вирішено питання розподілу судових витрат.

5 червня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив з пропуском строку на касаційне оскарження касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 вказує на те, що повний текст рішення апеляційного суду отримав лише 15 травня 2018 року, що підтверджується оригіналом конверту про направлення копії оскарженого рішення суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року пропущений з поважних причин, такий підлягає поновленню.

Відповідно пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

ОСОБА_1 як на підставу звільнення від сплати судового збору вказує на те, що він є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни, тому звільнений від сплати судового збору.

Згідно пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Вказаними нормами закону встановлено пільги щодо сплати судового збору для інвалідів І та ІІ груп, на інвалідів ІІІ групи вказані пільги не поширюються.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту. Проте вказана справа з питаннями соціального захисту відповідача не пов'язана.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року визначено в сумі 1378 грн.

При пред'явленні позову було заявлено дві вимоги немайнового характеру про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування рішень.

Відповідно до підпункту другого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення до суду із позовом) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимоги немайнового характеру, тобто 5512 грн.

ЛистомГоловного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18 червня 2018 року №05-12/1731-6167 повідомлено про змінені реквізити для зарахування судового збору, які вводяться в дію з 2 липня 2018 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху для сплати судового збору.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 5, 6Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року, залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 27 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько