441/269/18 2/441/323/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2018р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Малахової - Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань Гелецької Г.В.

сторін, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 87 560 грн. моральної шкоди та 6 549 грн. витрат на поховання та встановлення надгробного пам'ятника, а також на користь ОСОБА_5 170 000 грн. та на користь ОСОБА_6 150 000 грн. моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Вимоги мотивували тим, що 27.09.2015р. на 44 км. 200 м. автодороги Львів-Ужгород в с. Градівка Городоцького району Львівської області з вини ОСОБА_7 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням останнього та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8, внаслідок ДТП пасажири автомобіля НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження, зокрема ОСОБА_9 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я, ОСОБА_10 - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 17.01.2017р. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2017р. вищеозначений вирок змінено, ОСОБА_7 у відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 3 роки та покладено на нього обов'язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7, ОСОБА_4 завдано майнову шкоду на суму 23 085 грн., пов'язану з витратами на поховання чоловіка ОСОБА_9 та спорудженням нагробного пам'ятника, із них 16 536 грн. відшкодовано Моторним транспортним страховим бюро України. Окрім цього, внаслідок трагічної загибелі чоловіка та батька відповідно, позивачам завдана моральна (немайнова) шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вони зазнали у зв'язку з ушкодженням їх здоров'я, страху під час зустрічного зіткнення, переживань за власне життя/здоров'я та за життя/здоров'я інших членів сім'ї, у втраті чоловіка (батька), близької людини, годувальника сім'ї, що призвело до порушення їх нормальних життєвих зв'язків, постійного пригніченого стану, швидкої втоми, постійного відчуття психологічного дискомфорту, порушення сну, депресивного стану, інше. Просили позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.07.2018р. вимогу ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_7 6 549 грн. у відшкодування витрат на поховання та встановлення надгробного пам'ятника, з матеріалів справи виділено і в цій частині провадження у справі закрито, у зв'язку з відмовою позивачки від цієї вимоги.

ОСОБА_4 в суді просить позов задовольнити в повному обсязі з наведених у заяві мотивів, окрім цього зазначила, що ОСОБА_7 відшкодовано їй частково моральну шкоду в сумі 87 560 грн., та 16 536 грн. витрат пов'язаних з похованням та спорудженням нагробного пам'ятника відшкодовано Моторним транспорним страховим бюро України відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Представник ОСОБА_2 в суді підтримав позицію довірительки, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять позов задовольнити з мотивів наведених у заяві.

ОСОБА_7 в суді позов визнав частково, пояснив, що ДТП, яка мала місце близько 21 год. 30 хв., 27.09.2015р. в напрямку м. Львова на 44 км. 200 м. автодороги Львів-Ужгород в с. Градівка Городоцького району Львівської області за участю автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8, сталась з його вини, кається у вчиненому, вважає, що численні ушкодження потерпілих пов'язані також з тим, що водій «PEUGEOT EXPERT» ОСОБА_8 перевозив пасажирів на необладнаному для цього автомобілі. Зазначив, що вже частково відшкодував ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2 тис. дол. США та 27 000 грн. (сумарно 82 440 грн.), а також витрати на поховання та встановлення нагробного пам'ятника в розмірі 6 549 грн., не відмовляється відшкодувати моральну шкоду, однак просить суд врахувати вимоги розумності і справедливості, його майновий стан, що сума про стягнення якої просять позивачі для нього непосильна.

Представник ОСОБА_3 позов визнав частково, просить суд при визначенні розміру відшкодування враховувати вимоги розумності і справедливості.

Заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із пояснень сторін в суді, із матеріалів справи убачається, що о 21 год. 30 хв., 27.09.2015р. в напрямку м. Львова на 44 км. 200 м. автодороги Львів-Ужгород в с. Градівка Городоцького району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8, внаслідок ДТП пасажири автомобіля НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження, зокрема ОСОБА_9 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я, ОСОБА_10 - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 17.01.2017р. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2017р. вищеозначений вирок змінено, ОСОБА_7 у відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням на 3 роки та покладено на нього обов'язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 17.01.2017р. набрав законної сили 17.03.2017р.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 статі 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За положеннями ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Із пояснень позивачів в суді, із вироку Городоцького районного суду Львівської області від 17.01.2017р., висновків експерта №292/15, №296/15, №265/15 убачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в означеному кримінальному провадженні визнані потерпілими, що внаслідок ДТП, яка мала місце 27.09.2015р. останнім завдано тілесні ушкодження, зокрема: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я, ОСОБА_10 - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, ОСОБА_9, загинув на місці ДТП (а.с. 7-15, 26-28, 38-41, 49-51).

Отже, внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вчиненого ОСОБА_7, позивачі (потерпілі) ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали та зазнали сильних душевних та моральних страждань у зв'язку із ушкодженням здоров'я, які спричинені діями відповідача, а також смертю чоловіка та батька відповідно.

За положеннями ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Із пояснень ОСОБА_4 у суді, із долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 убачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зареєстровали шлюб 06.06.1992р. Містковицькою сільською радою народних депутатів Самбірського району Львівської області, актовий запис №2 (а.с. 22).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 значаться батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.н. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7

Із пояснень позивачки в суді, із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_9 убачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 року загинув внаслідок ДТП у віці 45 років (а.с. 20).

Отже, ОСОБА_4, як дружина загиблого та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, як діти загиблого мають право у відповідності до вимог ст. 1168 ЦК України, на відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, яких позивачі зазнали у зв'язку з ушкодженням власного здоров'я, характеру та обсягу душевних страждань, яких ОСОБА_4 зазнала у зв'язку зі смертю чоловіка, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв'язку із загибелю батька, близької людини, годувальника сім'ї, який раптово трагічно загинув у віці 45 років, тривалість страждань, які є пожиттєвими, інші негаразди на які покликались в суді та визначає завдану моральну шкоду, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 у розмірі 107 560 грн. та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у розмірі по 48 000 грн., кожній, у задоволенні решти вимоги позивачів суд відмовляє, з оглдяу на обставини справи і зокрема, що правопорушення вчинено ОСОБА_7 з необережності, ступінь вини відповідача, його каяття, часткове відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання і спорудження нагробного пам'ятника, майновий стан останнього і його можливості, а також вимоги розумності та справедливості.

Суд стягує на користь ОСОБА_4 20 000 грн. моральної шкоди з врахуванням частково відшкодованої відповідачем шкоди в сумі 87 560 грн., що в сукупності складає 107 560 грн. (а.с. 4, 32).

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

За положеннями ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704 грн. 80 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, позивачами заявлено три вимоги немайнового характеру.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 28.02.2018р. в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку НОМЕР_10, кадастровий номер НОМЕР_11 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що на АДРЕСА_1, належну на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі рішення органу місцевого самоврядування №422 від 27.01.2017р. Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області.

За положеннями ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 40 коп.

З огляду на наведене, з відповідача слід стягнути на користь держави 2 466 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Копитко М.І. від 20.03.2018р. накладено арешт на земельну ділянку НОМЕР_10, кадастровий номер НОМЕР_11 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що на АДРЕСА_1, належну на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі рішення органу місцевого самоврядування №422 від 27.01.2017р. Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області.

За положеннями ч.ч. 7, 8 ст. 158, ч. 2 ст. 267 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 58, 89, 141, 209, 258-259, 263-267, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.н., РНОКПП НОМЕР_3, що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, проживаючої на АДРЕСА_3 у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн.;

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.н., РНОКПП НОМЕР_3, що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6.н., РНОКПП НОМЕР_5, проживаючої на АДРЕСА_4 у відшкодування моральної шкоди 48 000 (сорок вісім тисяч) грн.;

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.н., РНОКПП НОМЕР_3, що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10.н., РНОКПП НОМЕР_6, проживаючої на АДРЕСА_4 у відшкодування моральної шкоди 48 000 (сорок вісім тисяч) грн.;

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.н., РНОКПП НОМЕР_3, що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_2 на користь держави 2 466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 80 коп.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 28.02.2018р. у виді накладення арешту на земельну ділянку НОМЕР_10, кадастровий номер НОМЕР_11 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що на АДРЕСА_1, належну на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі рішення органу місцевого самоврядування №422 від 27.01.2017р. Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області - скасувати після повного виконання відповідачем ОСОБА_7 рішення суду.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 07.08.2018р.

С у д д я : А.М. Малахова - Онуфер