АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2018 року

м.Харків

справа № 645/1186/18

провадження № 22-ц/790/4378/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Сілантьєвої Е.Є., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 12 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3 000 грн. на кожну дитину.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що судом першої інстанції не враховано збільшення розміру мінімальної суми аліментів, яка складає не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Розмір аліментів, визначений рішенням суду від 29.06.2017 року, не забезпечує повністю потреби дітей.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.06.2018 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки відсутні відомості про зміну матеріального стану як платника аліментів, так і їх одержувача.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2006 року (а.с.8). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10 листопада 2016 року до досягненню дітьми повноліття (а.с.31-32).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що визначений за рішенням суду від 29.06.2017 року розмір аліментів на дітей не забезпечує повністю їх потреби. Вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини 1 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається зі змісту рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року, при вирішенні питання про розмір аліментів, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1500 гривень, тобто саме по 750 грн. на кожну дитину, вважаючи такий розмір аліментів достатнім. ЇЇ позов задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалося (а.с.31-32).

Належних і допустимих доказів зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, що є підставою для збільшення розміру аліментів, позивачем суду не надано.

Натомість на даний час змінився сімейний стан відповідача, а саме: 30 червня 2017 року він одружився (а.с.37). ІНФОРМАЦІЯ_5 року у нього народилася донька ОСОБА_5 (а.с.38). Його дружина ОСОБА_6 не працює у зв'язку із відпусткою по догляду за дитиною. Зазначені обставини свідчать про те, що внаслідок зміни сімейного стану відповідача на його утриманні наразі знаходяться непрацююча дружина та малолітня дитина.

Тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про збільшення розміру аліментів відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що виховання дітей потребує більших коштів, оскільки дітям необхідне повноцінне та збалансоване харчування, своєчасне медичне обслуговування, задоволення мінімальних потреб для інтелектуального їх розвитку, - не є підставою для збільшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, але позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

С.С. Кругова