Справа № 296/322/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, де вказала, що з 2010 року вона проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своїм батьком ОСОБА_2, який помер 27.08.2017. Батько був інвалідом першої групи і вона постійно здійснювала догляд за ним.

У звязку з тим, що батьку при житті органом соціального забезпечення був виданий автомобіль марки ЗАЗ, державний номерний знак TF698K. 2012 року випуску, номер кузова № Y6DTF698КС0314867, позивач, під час оформленная спадщини, звернулась до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації із клопотанням надати їй дозвіл на переоформлення зазначеного автомобіля на неї. Відповідач на її звернення листом за № 5263/02 від 13.12.2017 відмовив у надані їй такого дозволу, оскільки місце реєстрації померлого ОСОБА_2 та її мають різні адреси.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить ухвалити рішення щодо встановлення факту спільного її проживання з батьком ОСОБА_2 у будинку № 5 по вул. Корольова в смт. Черняхів Житомирської області.

У судовому заявник підтримала свою заяву з викладених у ній підстав, представник заінтересованої особи не заперечила проти її задоволення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (сусіди померлого) у судовому засіданні пояснили, що покійний ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із своєю дочкою ОСОБА_1 Також пояснили, що позивач здійснювала догляд за своїм хворим батьком і транспортним засобом марки ЗАЗ, державний номерний знак TF698K вона возила батька при потребі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлено, що ОСОБА_1, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною дочкою ОСОБА_2, 13.08.1924 р. н., що підтверджується копією її свідоцтва про народження від 20 травня 1950 року, актовий запис № 7, де батько дитини зазначений останній, а також, копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15 грудня 2017 року та копією паспорта серії ВМ № 771001.

Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2, помер 27 серпня 2017 року у смт. Черняхів Житомирської області (а. с. 4).

При житті ОСОБА_2 був інвалідом першої групи і позивач постійно здійснювала догляд за ним, що підтверджується показами свідків та копією довідки Черняхівської селищної ради Житомирської області за 5485 від 05.12.2017.

Крім того, при житті ОСОБА_2 органом соціального забезпечення був забезпечений автомобілем марки ЗАЗ, державний номерний знак TF698K. 2012 року випуску, номер кузова № Y6DTF698КС0314867, за допомогою якого позивач возила хворого батька при потребі.

ОСОБА_1 після смерті батька, під час оформлення спадщини, звернулась до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації із клопотанням надати їй дозвіл на переоформлення зазначеного автомобіля на неї.

Відповідач на її звернення листом за № 5263/02 від 13.12.2017 відмовив у надані їй такого дозволу, оскільки місце реєстрації померлого ОСОБА_2 та її мають різні адреси.

Аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність факту проживання позивача разом із своїм батьком ОСОБА_2 у будинку № 5 по вул. Корольова в смт. Черняхів Житомирської області.

Судом враховується, що встановлення вказаного факту необхідно позивачу для захисту та реалізації її особистих та майнових прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає за необхідне встановити відповідні факти.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що з 2010 року ОСОБА_1, 13.05.1950 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своїм батьком ОСОБА_2, 13.08.1924 р. н., який помер 28 серпня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський