Ухвала

Іменем України

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 552/796/13-ц

провадження № 61-40521ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

Білоконь О. В., Хопти С. Ф., розглянув касаційну скаргу Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», правонаступником якого

є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», про визнання неправомірними та незаконними дій старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

Шут Тамари Олексіївни, скасування постанов державного виконавця, зобов'язання вчинити дії, боржник - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк»

(далі - ПАТ «Марфін Банк») звернулось до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Т. О. (далі - Решетилівський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області).

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду

м. Полтави від 20 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь

ПАТ «Марфін банк» заборгованість за кредитом в сумі 18 744, 76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 149 826, 87 грн, заборгованість за відсотками 3 061 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає

24 466, 57 грн, заборгованість за пенею 116 497, 28 грн. В ході проведення виконавчих дій заборгованість погашена частково, оскільки визначена в доларах США, і її погашення повинно відбуватись в доларах США за офіційним курсом на відповідний валютний рахунок.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ «Марфін Банк» просило скасувати постанови старшого державного виконавця Решетилівського

РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Шут Т. О. від 15 лютого 2018 року про зняття арешту з майна та закінчення виконавчого провадження № 52409116.

Зобов'язати Решетилівський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2/552/765/2013, виданого 27 травня 2013 року Київським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості та вжити заходи, спрямовані на виконання рішення суду в повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року

у задоволенні скарги ПАТ «Марфін Банк» відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року скасовано.

Скаргу ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (далі - ПАТ «МТБ БАНК»), про визнання неправомірними та незаконними дій старшого державного виконавця Решетилівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Шут Т. О. про скасування постанов державного виконавця, зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Постанову старшого державного виконавця Решетилівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Шут Т. О. від 15 лютого 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 52409116 скасовано.

Постанову старшого державного виконавця Решетилівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Шут Т. О. від 15 лютого 2018 року про зняття арешту з майна по виконавчому провадженню № 52409116 скасовано.

Зобов'язано Решетилівський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2/552/765/2013, виданого 27 травня 2013 року Київським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості.

У касаційній скарзі, поданій 12 липня 2018 року, Решетилівський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області просить скасувати постанову Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року та залишити в силі ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року,посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом Закону України «Про виконавче провадження» та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що заборгованість у виконавчому документі зазначена у гривні і у державного виконавця відсутні підстави вважати, що заборгованість стягнута не в повному розмірі, а у роз'ясненні судового рішення під час виконання виконавчого документу державному виконавцю було відмовлено.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною третьою статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Апеляційним судом досліджено матеріали виконавчого провадження

№ 52409116 та встановлено, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом № 2/552/765/2013, виданим 27 травня 2013 року на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Полтави

від 20 березня 2013 року.

За виконавчим листом виконанню підлягало рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості

за кредитним договором 00545/RP від 05 травня 2008 року в сумі

290 790, 72 грн, яка складалась з: заборгованості за кредитом у сумі -

18 744, 76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає

149 826, 87 грн; заборгованості за відсотками - 3 061 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 24 466, 57 грн; заборгованості за пенею - 116 497, 28 грн.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа повинен був діяти на підставі статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

ВеликаПалата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134 цс 18) дійшла висновку, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент ухвалення судового рішення не вважається належним виконанням.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення не вбачається неправильного застосування апеляційним судом положень Закону України «Про виконавче провадження», порушення норм процесуального права, а також впливу результатів розгляду справи на єдність правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», про визнання неправомірними та незаконними дій старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни, скасування постанов державного виконавця, зобов'язання вчинити дії, боржник - ОСОБА_5 - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О.В. Білоконь

С.Ф. Хопта