П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

за участі: ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ковалевича С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду від 13 листопада 2017 року, що ухвалене під головуванням судді Комзюк Алли Федорівни в смт. Рокитне о 15 год. 31 хв. 21 сек., у справі №571/588/17 за позовом ОСОБА_3 до Кам'янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини (повний текст складено 14.11.2017 року),

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року в суд звернувся ОСОБА_3 із позовом до Камянської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги, позивач покликався на те, що після смерті матері він фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Рішенням Рокитнівського районного суду від 13 листопада 2017 року позов задоволено: встановлено факт прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті матері ОСОБА_5. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кам'яне Рокитнівського району Рівненської області.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На її обґрунтування зазначалось про помилковість тверджень суду щодо належності житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 - матері позивача. На його думку, суд не з'ясував цих обставин, а також умотивував своє рішення показаннями свідків, які вказали про обставини тридцятичотирирічної давності. Тобто достовірно встановленим факт прийняття спадщини вважати не можна.

Між тим, зазначав про те, що законним власником будинку з ділянкою, на які заявляє вимоги позивач, є саме ОСОБА_1

З огляду на викладене порушеними є норми ст.ст. 524, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 60, 212, 214-215 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 35 ЦПК України, яка передбачає обов'язкове залучення до вирішення справи осіб, що не беруть в ній участь, однак судове рішення може вплинути на їх права та обов'язки.

З наведених міркувань просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове - про відмову ОСОБА_3 в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи особи, яка не брала участі в справі, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до органу сільського самоврядування, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості, адже зібраними у справі доказами стверджено про те, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері в 1983 році у порядку, передбаченому Цивільним кодексом УРСР, а саме, вступивши протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини в управління і володіння спадковим майном.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як встановлено судом, і ці обставини стверджено копіями відповідних свідоцтв серії НОМЕР_1, серії І-ГЮ №199853 та серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, які є батьками позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5, 7-8).

Вважаючи, що він, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном після смерті матері, у квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Кам'янської сільської ради Рокитнівського району про встановлення відповідного факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1.)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2.)якщо він подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Між тим, лист Кам'янської сільської ради Рокитнівського району №52 від 20.06.2017 року вказує, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36). Як свідчить довідка цього органу сільського самоврядування №112 від 07.11.2017 року, відповідно до погосподарських книг за 1971-1983 роки ОСОБА_7 і ОСОБА_5 проживали в одному господарстві, але мали окремі особові рахунки. На день смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_8 мешкали разом, мали спільний особовий рахунок НОМЕР_3 (погосподарська книга №2 за 1983-1985 роки) (а.с. 65).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2007 року, що видане державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори у спадковій справі №255, зареєстровано в реєстрі за №3449, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 спадкоємцем цілої частки майна є її племінник ОСОБА_1 Спадкове майно складається із грошового внеску з належними відсотками та компенсаціями, що зберігається у відділенні Ощадного банку №10017/0171 с. Кам'яне Рокитнівського району на основному рахунку НОМЕР_4 та на компенсаційному рахунку №9760/854 (а.с. 51).

На а.с. 50-50, зв. міститься копія нотаріально посвідченого договору дарування від 13.01.2006 року, за умовами якого ОСОБА_9, діючи від імені ОСОБА_8, подарував ОСОБА_1, а обдаровуваний прийняв у дар одноповерховий дерев'яний житловий будинок жилою площею 18, 1 кв.м, загальною - 49, 4 кв.м з надвірними будівлями, що позначені в плані літерами А1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - сарай, Д - сарай. Е - сарай, Ж - сарай, К - колодязь, №1 - огорожа, який знаходиться в АДРЕСА_1. Право власності за договором дарування зареєстровано 15 лютого 2006 року Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с. 52).

Тобто на час вирішення спірних правовідносин між сторонами у справі власником майна, право на яке ОСОБА_3 вимагає, був ОСОБА_1 Цей факт позивачу був відомий, однак про участь ОСОБА_1 у справі він не клопотав.

Правової оцінки даному правочину районний суд не дав, хоча ці обставини були відомі йому при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов'язки учасника справи.

Приходячи до висновку про вирішення місцевим судом питання про права і обов'язки ОСОБА_1, колегія суддів бере до уваги те, що встановлення судом факту прийняття спадщини позивачем означатиме можливість виникнення у нього відповідних речових прав на житловий будинок №128 по вулиці Центральна, 128, в с. Кам'яне Рокитнівського району, титульним власником якого є особа, що подала апеляційну скаргу. Тобто дасть право оспорити законність набуття ОСОБА_8 права власності на цей будинок, а згодом - і правомірність відчуження його 13 січня 2006 року на підставі договору дарування на користь ОСОБА_1

Отже, права ОСОБА_1 порушуватимуться оскаржуваним рішенням, а тому він повинен був бути залученим до участі в справі - що судом зроблено не було.

Окрім того, колегія суддів також зважає на помилковість покликання суду на положення ст. 256 ЦПК України, оскільки дана норма встановлює перелік фактів, що мають юридичне значення, тоді як справа розглядалася у позовному провадженні.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до пункту 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у прийнятті судового рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки особи, що не була залучена до участі в справі.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України понесений і документально підтверджений судовий збір, що сплачений ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги, - 704 гривні, підлягає стягненню із ОСОБА_10 на користь особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-383, 389-390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рокитнівського районного суду від 13 листопада 2017 року скасувати.

ОСОБА_3 відмовити в позові до Кам'янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді:

(Повний текст складено 05.01.2018 р. о 10 год. 50 хв.)