АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/1397/17
Номер провадження №22-ц/791/1183/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бездрабко В.О.(суддя-доповідач),

Суддів: Вейтас І.В.,

Приходько Л.А.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року, постановленого під головуванням судді Гаврилова Д.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування збитків.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі, на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 приховала від позивача факт смерті ОСОБА_7 та заволоділа спадковим майном померлої, незаконно оформивши на себе право власності на вказане нерухоме майно.

ОСОБА_4 відмовлялася у добровільному порядку повернути спадкове майно та протиправно передала квартиру в найм (оренду) ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які також відмовилися добровільно звільнити приміщення квартири.

З вересня 2015 року, на підставі чисельних судових рішень, позивач поновилася в правах спадкоємця після померлої ОСОБА_7 та 28 листопада 2016 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру.

ОСОБА_3, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь збитки (упущену вигоду) у розмірі 65000,00грн., обґрунтовуючи цю вимогу тим, що з вини відповідачів вона була позбавлена можливості з 01 жовтня 2015 року по 31 травня 2017 року користуватися і розпоряджатися належною їй спірною квартирою, а саме здати її в оренду та реально отримати дохід у вигляді орендної плати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема апелянт вказав, що суд дійшов неправильного висновку про відсутність підстав щодо стягнення на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки саме протиправна поведінка відповідачів позбавила ОСОБА_3 можливості здати належне їй нерухоме майно в оренду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, пославшись на законність та обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 2016 року належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Також за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_9 за договором оренди від 12 травня 2015 року передала зазначену квартиру в найм подружжю ОСОБА_6.

Рішеннями Херсонського міського суду Херсонської області від 08 червня 2017 року та рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 15 листопада 2017 року, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_9 не мала прав щодо передачі спірної квартири в найм (оренду), а тому договір оренди житла від 12 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 був визнаний недійсним, ухвалено рішення про виселення ОСОБА_5 та зобов'язано останніх повернути квартиру ОСОБА_3

Заявляючи вимоги про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач просила стягнути її на підставі статті 22 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Позивач, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини.

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Тобто, наявність у особи на праві власності квартири не свідчить про обов'язкову передачу її в оренду та отримання власником від цього безумовного прибутку.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідачів стали причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Оскільки позивач ОСОБА_3 у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів, що між нею та іншими особами існували договірні зобов'язання щодо передачі належної їй спірної квартири в оренду на відплатній основі, то суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення упущеної вигоди.

В ході розгляду апеляційної скарги представник позивача - адвокат ОСОБА_2 подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізню дату, після 05 вересня 2018 року, мотивуючи його тим, що вона бажає надати суду нові докази - висновок комплексної судової оціночно-будівельної експертизи та судової експертизи щодо визначення розміру збитків, які б позивач могла б отримати від здачі в оренду житла.

Колегія суддів, розглядаючи скаргу в письмовому провадженні, дійшла висновку про відхилення заявленого клопотання, з урахування вищевикладених обставин справи та недоведеності позивачем перед судом обґрунтованості її вимог щодо стягнення збитків.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскарженого судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: В.О.Бездрабко

Судді: І.В.Вейтас

Л.А.Приходько