АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3377/18 Справа № 204/7352/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ТОВ «АвтоПросто» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та ТОВ «АвтоПросто» було укладено договір №720248 від 28 липня 2016 року «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі» разом з Додатком №1 та Додатком №2. Згідно умов укладеного договору відповідач виступає виконавцем певних послуг, зазначених у ст.1 Договору, а він є їх споживачем. На виконання умов договору ним було сплачено відповідачу 79 955 грн. 21 коп. Відповідно до ст.2 договору ТОВ «АвтоПросто» зобовязаний вчинити дії щодо організації і створення умов для придбання автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля. Розділом 2 договору визначено правила функціонування системи придбання у групах «АвтоТак», а саме передбачено порядок надання права учаснику системи на отримання автомобіля через механізм накопичення внесків та пропозиції авансових внесків, шляхом складання асигнаційних активів. Відповідно до умов договору право отримати товар позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками системи «АвтоТак», а розподіл фонду групи учасників системи проходить по пірамідальній схемі, коли отримання товару одним із учасників групи можливе лише в разу накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. В подальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи. При цьому він сплачує відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично лише за можливість одержання права на купівлю товару, яке надається не за рахунок коштів відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми. Вважає, що оскільки він сплачував кошти не за товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «АвтоТак», спірна угода порушує його права, а діяльність відповідача з реалізації системи «АвтоТак» є такою, що вводить його в оману. Умови договору є несправедливими. На підставі викладеного просив суд визнати недійсним договір №720248 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі», який укладено 28 липня 2016 року між ним та ТОВ «АвтоПросто», стягнути з ТОВ «АвтоПросто» одержані за недійсним договором грошові кошти у розмірі 79 955 грн. 21 коп. на його користь.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «АвтоПросто» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 20 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АвтоПросто» просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається 28 липня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АвтоПросто» було укладено договір фінансування нових автомобілів, предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак». Укладений між сторонами договір складається з основного тексту договору, додатку №1 (анкети учасника) та додатку №2. Всі додатки підписані сторонами і є невідємними частинами угоди (а.с. 6, 7, 8-16).

Відповідно до ст.1 Договору, укладеного в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через програму АвтоТак.

Відповідно до ст. 1 розділу ІІ Договору ТОВ «АвтоПросто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок обєднаних грошових коштів учасників на умовах Договору та у відповідності до Внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобовязань, передбачених Договором про адміністрування.

Відповідно до ст.8 розділу ІІ Договору ТОВ «АвтоПросто» зобов'язується надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику та здійснити оплату за автомобіль постачальнику протягом 5 робочих днів після того, як: учасник, який одержав право на отримання автомобіля здійснить відповідні платежі згідно з умовами Договору, повязані з видачею автомобіля; «АвтоПросто» отримає від учасника належним чином оформлені документи та гарантії згідно з вимогами цієї статті; «АвтоПросто» затвердить оформлення документів на отримання автомобіля.

Відповідно до договору з постачальником останній не пізніше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення повинен передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля.

Передбачені Договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Договорі «Періодичні платежі».

Відповідно до Договору, визначено термін періодичний платіж - грошові кошти, що періодично (щомісяця) вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок Товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовуються для формування Фонду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх правил. Розмір періодичних платежів визначається Товариством щомісяця шляхом ділення поточної ціни автомобіля на загальну кількість періодичних платежів.

Розмір одного «періодичного платежу», становить 0,8333% від ціни автомобіля, щомісячна винагорода 0,415% + ПДВ, винагорода за послуги повязані з передачею автомобіля Учаснику 3% + ПДВ (а.с.7).

На виконання договірних зобовязань ОСОБА_2 28 липня 2016 року на рахунок ТОВ «АвтоПросто» було внесено винагороду по договору № 720248 від 28 липня 2016 року у сумі 8 316 грн. (а.с.19).

В період з 23 серпня 2016 по 09 вересня 2017 року позивач вносив на рахунок ТОВ «АвтоПросто» повні періодичні щомісячні платежі за договором № 720248 (а.с.21-23).

Загальний розмір внесених позивачем платежів становить - 79 955 грн. 21 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції посилався на недоведеність позовних вимог позивача, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1, 2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких зобовязань споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти за оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірвання або невиконанням договору.

28 липня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АвтоПросто» було укладено договір фінансування нових автомобілів, предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак». Укладений між сторонами договір складається з основного тексту договору, додатку №1 (анкети учасника) та додатку №2. Всі додатки підписані сторонами і є невідємними частинами угоди (а.с. 6, 7, 8-16).

Відповідно до ст.1 Договору, укладеного в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через програму АвтоТак.

Відповідно до ст. 1 розділу ІІ Договору ТОВ «АвтоПросто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок обєднаних грошових коштів учасників на умовах Договору та у відповідності до Внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобовязань, передбачених Договором про адміністрування.

Відповідно до ст.8 розділу ІІ Договору ТОВ «АвтоПросто» зобов'язується надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику та здійснити оплату за автомобіль постачальнику протягом 5 робочих днів після того, як: учасник, який одержав право на отримання автомобіля здійснить відповідні платежі згідно з умовами Договору, повязані з видачею автомобіля; «АвтоПросто» отримає від учасника належним чином оформлені документи та гарантії згідно з вимогами цієї статті; «АвтоПросто» затвердить оформлення документів на отримання автомобіля.

Відповідно до договору з постачальником останній не пізніше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення повинен передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля.

Передбачені Договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Договорі «Періодичні платежі».

Відповідно до Договору, визначено термін періодичний платіж - грошові кошти, що періодично (щомісяця) вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок Товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовуються для формування Фонду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх правил. Розмір періодичних платежів визначається Товариством щомісяця шляхом ділення поточної ціни автомобіля на загальну кількість періодичних платежів.

Розмір одного «періодичного платежу», становить 0,8333% від ціни автомобіля, щомісячна винагорода 0,415% + ПДВ, винагорода за послуги повязані з передачею автомобіля Учаснику 3% + ПДВ (а.с.7).

На виконання договірних зобовязань ОСОБА_2 28 липня 2016 року на рахунок ТОВ «АвтоПросто» було внесено винагороду по договору № 720248 від 28 липня 2016 року у сумі 8 316 грн. (а.с.19).

В період з 23 серпня 2016 по 09 вересня 2017 року позивач вносив на рахунок ТОВ «АвтоПросто» повні періодичні щомісячні платежі за договором № 720248 (а.с.21-23).

Загальний розмір внесених позивачем платежів становить 79 955 грн. 21 коп.

Звернувшись до суду із зазначеними позовними вимогами, позивач посилався на те, що спірна угода порушує його права, а діяльність відповідача з реалізації системи «АвтоТак» є такою, що вводить його в оману, умови договору є несправедливими (а.с.1-5).

У ст.1 договору фінансування нових автомобілів зазначено, ТОВ «АвтоПросто» є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах АвтоТак. АвтоПросто забезпечує придбання автомобіля за рахунок обєднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умовами виконання учасником всіх зобовязань, передбачених договором про адміністрування.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АвтоПросто» посилалися на те, що відповідно до договору ТОВ «АвтоПросто» не є продавцем товару, а надає послуги, спрямовані на його придбання.

З оскаржуваного договору вбачається, позивач сплатив кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару. ТОВ «АвтоПросто», без залучення власних коштів, формували групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на купівлю товару одному із учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи.

Тобто, право на отримання позивачем автомобіля залежить від внесення коштів іншими учасниками системи АвтоТак та вирішення питання щодо надання автомобіля позивачу є непрозорим, вирішується відповідачем на власний розсуд. Інформація щодо кількості балів, отриманих учасником групи в залежності від кількості внесків та осіб в групі, що отримали право на отримання автомобіля є конфіденційною і не може бути перевірена позивачем, як споживачем послуг.

Слід зазначити, в оскаржуваному договорі відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження. Відсутні відомості, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов продажу.

Отже, умови договору є несправедливими і такими, що порушують права позивача, як споживача послуг, що є підставою для визнання такого договору недійсним, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів скасувати.

Визнати недійсним договір від 28 липня 2016 року №720248 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі», укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» та ОСОБА_2.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 79 955 грн. 21 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді