Справа № 128/1911/15-ц
Провадження № 22-ц/772/1810/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуСправа № 128/1911/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О.С. (суддя - доповідач),

суддів: Шемети Т.М., Зайцева А.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач Писарівська сільська рада Вінницького району Вінницької області,

особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області, ухвалене 12 червня 2015 року у складі судді Ганкіної І.А. у м. Вінниці (дата складання повного тексту рішення у справі відсутня), -

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається з жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,0600 га для ведення особистого селянського господарства, які належали померлому на підставі рішення 30 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 20 листопада 2009 року про приватизацію земельних ділянок. За життя ОСОБА_6 приватизацію цих ділянок не завершив, свідоцтво про право власності не отримав. Вона є єдиною його спадкоємницею першої черги за законом, у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, але державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність необхідних документів для вчинення нотаріальних дій.

Просила визнати за нею право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,0600 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на АДРЕСА_1

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12 червня

2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації: земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої на АДРЕСА_1

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_3 є єдиною спадкоємницею першої черги після смерті ОСОБА_6, проте успадкувати нерухоме майно не може, тому що спадкодавець за життя не завершив розпочатого процесу приватизації земельних ділянок.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жилий будинок на АДРЕСА_1 25 травня 1994 року був подарований ОСОБА_7, яка була його та ОСОБА_6 матір`ю і ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла. В подальшому цей будинок був фізично знищений і ув'язку з цим право власності на земельну ділянку, на якій він був розташований, повернулось до ОСОБА_7 У 1997 році їх батьки ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, розпочали на цій земельній ділянці будівництво нового будинку, який не встигли добудувати. Визнавши право позивачки на завершення приватизації земельних ділянок суд порушив його право на спадкування після смерті матері ОСОБА_7

Частиною першою статті 351 ЦПК України визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Вінницький районний суд Вінницької області.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суд вважає, що апеляційне провадження у справі необхідно закрити з огляду на таке.

Частиною першою статті 352 ЦПК України встановлено право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про о їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після його відкриття за апеляційною скаргою, поданою особою, з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Судом встановлено, що 25 травня 1994 року ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, подарувала ОСОБА_6 жилий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1

Договір дарування був зареєстрований в комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації»

30 травня 1994 року № 324, в реєстровій книзі № 2.

Відповідно до записів земельно-шнурової книги Писарівської сільської ради за ОСОБА_7, а в подальшому за ОСОБА_6 рахувалася в

АДРЕСА_1 земельна ділянка площею

0,31 га (а. с. 26).

Згідно з частиною першою статті 30 чинного на час дарування будинку Земельного Кодексу Української РСР 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Таким чином, ОСОБА_6 як власник жилого будинку АДРЕСА_1 Вінницького району Вінницької області набув і відповідне право користування земельною ділянкою, на якій знаходився цей будинок.

Рішенням Писарівської сільської ради Вінницького району 30 сесії 5 скликання від 20 листопада 2009 року про приватизацію земельних ділянок

ОСОБА_6 було безкоштовно передано у приватну власність: земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою (а. с. 24).

Рішенням Писарівської сільської ради Вінницького району 13 сесії 6 скликання від 14 лютого 2012 року ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність цих земельних ділянок (а. с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (а. с. 7).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 10). Інших дітей у спадкодавця не було (а. с. 10).

Державний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Каблучко Ю.В. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а. с. 39).

Згідно з витягами із Державного земельного кадастру до бази даних внесені відомості щодо земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані на АДРЕСА_1 та належали померлому ОСОБА_6 (а. с. 17 - 20)

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до статті 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою статті 1225 ЦК України.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З урахуванням викладеного у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації.

Відповідно до статті 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом статтей 1258 та 1262 ЦК України рідні брати та сестри спадкодавця, як спадкоємці другої черги отримують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців першої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Отже, оскільки предметом спору є спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок, яке належало ОСОБА_6, єдиною спадкоємницею якого першої черги за законом є позивачка, яка прийняла спадщину, то рішення суду не стосується спадкових прав ОСОБА_5, виникнення яких закон пов'язує виключно із відсутністю спадкоємців першої черги, усуненням їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмовою від її прийняття.

Керуючись статтями 362, 368 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12 червня 2015 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ Т.М. Шемета

/підпис/ А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк