Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року м. Шаргород

справа № 152/1116/18

провадження 2/152/481/18

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Соколовської Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2018 року ОСОБА_3 "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення завданих збитків в порядку регресу в сумі 3666,99 грн, посилаючись на те, що 22.12.2014 року між ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4351761, відносно транспортного засобу "ВАЗ-2101", державний номерний знак НОМЕР_1. 07.11.2015 року, о 2 годині 55 хв. у м. Шаргород Вінницької області на вул. Леніна з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем "ВАЗ-2101", державний номерний знак НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода з участю вказаного автомобіля та автомобіля "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5

У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Шаргородським районним судом Вінницької області було розглянуто матеріали про адміністративні правопорушення відносно відповідача, в результаті розгляду яких ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_5 07.12.2015 року звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі заяви про настання страхового випадку, відповідно до норм ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 3666,99 грн.

24 квітня 2018 року позивач направив відповідачу лист-претензію з вимогою сплатити борг, проте відповідач на вимогу не відреагував та заборгованість не сплатив.

Позивач ОСОБА_3 "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 3666,99 грн. завданих збитків в порядку регресу та 1762 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 13 годину 01 жовтня 2018 року, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачеві ОСОБА_2 запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.49).

Ухвалу суду від 04 вересня 2018 року разом з копією позовної заяви, додатками до неї направлено на адресу відповідача, яку він отримав 10.09.2018 року (а.с.52).

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв'язку з наведеним вище, Суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Вирішуючи спір, суд встановив, що згідно постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року, яка набрала законної сили, 07.11.2015 року о 2 годині 55 хвилин в м. Шаргород Вінницької області по вул. Леніна, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного спяніння, не надав перевагу в русі автомобілю «Вольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби було механічно пошкоджено. Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с.25).

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП доведена належним чином.

На момент настання страхового випадку цивільно правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована Полісом АІ № 4351761 від 22.12.2014 року, за яким ОСОБА_3 "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" застрахувало цивільну відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "ВАЗ-2101" державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.23).

Власник пошкодженого у ДТП автомобіля "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_2, у визначені законом терміни звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.29).

На підставі заяви про настання страхового випадку, відповідно до вимог ст. 22 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 3666,99 грн. (а.с.38).

24 квітня 2018 року позивач направив відповідачу лист-претензію з вимогою сплатити борг, проте відповідач на вимогу не відреагував та заборгованість не сплатив (а.с.39).

У звязку з невідшкодуванням відповідачем у добровільному порядку завданої шкоди, згідно з положеннями ст. 993 ЦК України, ст.27 ЗУ "Про страхування" позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків в порядку регресу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. У даному випадку таким актом є Закон України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п.22.1 ст.22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За правилами ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.38.1.1(а) ст.38 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 27 ЗУ "Про страхування" передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази, висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконують суд, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем його прав, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який керував забезпеченим транспортним засобом, будучи в стані алкогольного спяніння, винен у ДТП, під час якої було пошкоджено автомобіль "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, внаслідок чого останньому було заподіяно матеріальну шкоду. При цьому, відповідач добровільно завдану шкоду не відшкодував, страхове відшкодування в розмірі 3666,99 грн. провів позивач, у якого виникло право зворотної вимоги до відповідача, а відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом повного задоволення позовних вимог.

Такий висновок суду ґрунтується не лише на законодавстві України, а й на практиці Європейського Суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), де ЄСПЛ вказав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого та документально підтвердженого судового збору.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на корить позивача ОСОБА_3 "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 19, 76-82, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст. 273, 274-279 ЦПК України, ст. 11, ст.ст. 979, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.27 ЗУ "Про страхування", Суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" (04050, м. Київ вул. Глибочицька, 44, , п/р 0813 в Столична філія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 380269) завдані збитки в порядку регресу в сумі 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" судові витрати по справі в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення складено і підписано суддею 01.10.2018 року.

Суддя: Т.О. Соколовська