Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2018 Справа №607/9433/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.

за участю секретаря с/з - Осів І.В., позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, просить збільшити розмір аліментів та стягувати щомісяця з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття та 300 гривень додаткових витрат. Позов обґрунтовано тим, що з часу винесення судом рішення про збільшення розміру аліментів її доходи значно знизилися у порівнянні з ростом цін, заробітні плата не може покрити витрат на утримання дитини. Крім того, зросли потреби на утримання дитини, яка почала відвідувати театральну студію, танцювальний гурток, додаткові заняття з англійської мови, а також з'явилися витрати на харчування в школі.

Відповідач надав суду відзив на позов, відповідно до якого визнав позов в частині збільшення розміру аліментів до 930 грн., щодо решти позовних вимог, в тому числі і стягнення додаткових витрат на утримання дочки просить відмовити в позові. Зазначає, що будь-яких доказів того, що змінилося матеріальне становище позивача чи відповідача ОСОБА_2 не надала суду. Щодо працевлаштування за кордоном, то такі обставини мали місце в 2017 року, за 2018 рік позивач не надала суду доказів роботи за межами країни. Крім того в нього на утриманні знаходиться мати-пенсіонерка. Що стосується додаткових витрат на утримання дитини вважає витрати на театральну студію, танцювальний гурток, заняття з англійської мови не можуть розглядатися як додаткові витрати на дитину, оскільки вказані витрати охоплюються питанням стягнення аліментів. Крім того позивачем не надано доказів на обґрунтування розміру таких додаткових витрат.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила, що вона працює в управлінні статистики та отримує заробіток близько 5000-6000 тис. грн. в місяць. Відомо, що відповідач все життя заробляє з того, що виїжджає на тимчасові роботи в Російську Федерацію, де надає послуги ремонту приміщень. Він забезпечений, так як має квартиру в місті Борщові, автомобіль Ауді А8 і земельну ділянку розміром 0,4 га. Просить врахувати, що у зв'язку із віком збільшилися витрати на утримання дочки, а саме, з'явилися витрати на оплату гуртків, харчування в школі, у зв'язку із тим, що дочка активно росте, потрібно часто змінювати її гардероб.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в відзиві на позов просить розглядати справу у його відсутності з урахуванням заперечень, наданих у відзиві на позов.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 від 06.05.2009 року

Відповідно до рішення Борщівського районного суду від 10 жовтня 2012 року №1902/1714/2012, шлюб між що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладений 24 грудня 2007 року, розірвано.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2017 року яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2017 року у справі №607/5470/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, суд вирішив змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сторону збільшення, встановивши щомісячний розмір аліментів в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття та позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4. При розгляді справи в судах відповідач заперечуючи проти позову покликався та те, що він виїжджає на заробітки за кордон.

Відповідно до інформації Бучацького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Тернопільській області заборгованість ОСОБА_3 по аліментах на утримання ОСОБА_4 становить станом на 08.06.2018 року 2284,60 грн.

Позивач працює в головному управління статистики в Тернопільській області, і її заробітна плата в 2017 році становила 15923 грн. (нараховано) - І квартал, 21323 грн. (нараховано) - ІІ квартал, 22263 грн. (нараховано) - ІІІ квартал, 23780 грн. (нараховано) - ІV квартал.

Відповідно до інформації Тернопільської міської ради від 12.03.2018 року, встановлено вартість харчування учнів в загальноосвітніх школах Тернополя та пільгові категорії учнів.

Позивачка оплатила в квітні 2018 року 300 грн. в театральну студію «Мольпена», та 03 квітня 2018 року - 200 грн. КСБТ «World dance».

Також, як видно із довідки Чортківського об'єднаного управління пенсійного фонду України. Свідоцтва про народження, мати відповідача ОСОБА_6 знаходиться на обліку пенсійного фонду і одержує пенсію за віком.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що відповідач у відзиві частково визнав позов, в частині стягнення аліментів в розмірі 930 грн. щомісяця, а також того, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої в одязі, взутті, харчуванні, з'явилися потреби відвідувати додаткові платні гуртки, а також, враховуючи інфляційні процеси в державі, розмір аліментів 700 грн. є недостатнім, та підлягає збільшенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан відповідача, а саме, що він, принаймні до 2017 року виїжджав на сезонні роботи за кордон, тобто має тимчасові заробітки, стан його здоров'я - є працездатним, має матір пенсіонерку, його майновий стан, наявність житла, майновий стан позивачки, а також рівність обов'язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього слід визначити в розмірі 1200 грн. щомісяця.

Доводи позивача про те, що відповідач має можливість платити аліменти 1500 грн. в місяць не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання малолітньої дитини, та забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Відповідач не надав суду доказів, що він не взмозі оплачувати такий розмір аліментів.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення із відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки то в цій частині позову слід відмовити, виходячи із наступних причин.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Заявляючи розмір додаткових витрат 300 грн. щомісяця, позивач не зазначила, які саме прогнозовані витрати що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) включені в цю суму, а надалі тільки дві квитанції про оплату в квітні 2018 року 500 грн., які не є належними і допустимими доказами того. що ці витрати зумовлені особливими обставинами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст.4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки відповідно до рішень Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2012 року та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2017 року та стягувати із ОСОБА_3 (проживає АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати із дня вступу рішення в законну сила і до досягнення повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 (проживає АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк