Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

за участю: представників позивача та третьої особи - ОСОБА_3.,

третьої особи - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач по справі - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі МТСБУ) матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля марки VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_7, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди невстановленою третьої особою, яка зникла із місця пригоди.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 04.09.2017 року близько 17-10 год. ОСОБА_2 (третя особа у справі), керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7, який належить Позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8, та рухаючись по проспекту Правди 100, у першій смузі руху, у другій смузі рухався вантажний автомобіль MERCEDES-BENZ із причіпом KRONE, перед поворотом на вулицю Гонгадзе, який містить нерегульований пішохідний перехід та круговий рух, третя особа зменшила швидкість руху до 20 км на годину, що зумовило її перебування у зоні причепу вантажного автомобіляMERCEDES-BENZ. Автомобіль MERCEDES-BENZ, не дотримавши бокової дистанції між автомобілями, здійснив наїзд на автомобіль VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7, чим завдав механічних пошкоджень автомобілю VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7. Після вчинення наїзду, водій автомобіля MERCEDES-BENZ, не зупиняючись, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. На місце ДТП було викликано наряд поліції для фіксування даної пригоди, що підтверджується листом Управління патрульної поліції у місті Києві від 14.03.2018 року за № П-1773/41/02-2018. У подальшому автомобіль та причеп були подані працівниками поліції у розшук відповідно до записів вуличних камер відеоспостережень та даних свідків. 05.09.2017 року Позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхове бюро України щодо відшкодування майнової шкоди пошкодженням автомобіляVOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 07.08.2017 року справа № 43979, враховуючи, що винуватець ДТП зник із місця події та не було можливим дізнатись, хто є винуватцем вчинення наїзду на автомобіль VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7.Відповідно до поданої заяви було зареєстровано страхову справу №43979. 21.08.2017 року Позивач звернувся до офіційного дистриб'ютора автомобілівVOLKSWAGEN для встановлення розміру збитків завданих пошкодженнями автомобілю під час ДТП, яка сталась 04.08.2017 року та складення ремонтної калькуляції. Відповідно до висновку експертів вартість відновлювальних робіт складає 72 738, 02 грн. За послуги щодо огляду автомобіля та проведення експертного дослідження Позивачем було сплачено 826 грн., що підтверджується квитанцією про сплату. У подальшому Позивач по справі відремонтував пошкоджений автомобіль на станції технічного обслуговування, що підтверджується оригіналами актів виконаних робіт по ремонту автомобіля та рахунку-фактури щодо вартості наданих послуг, вартість відновлювального ремонту склала 69 089 грн. Цивільно-правова відповідальність Позивача на час ДТП була застрахована згідно полісу №АК/4785624 у ПАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна». 25.08.2017 року Позивач отримав від Відповідача відмову у відшкодуванні шкоди (лист від 19.08.2017 року № 3.1-05/20053) з посиланням на п.41.1.статті 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач вважає відмову відповідача у відшкодуванні шкоди неправомірною.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 27.11.2017 р.

Через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позову, в яких сторона відповідача заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на на підпункт «б» пункту 41.1. статті 41 « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - що Відповідач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду за умови, визначених цим законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу. Тому на думку Відповідача - шкода завдана автомобілю VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7 не може бути покладена на Відповідача.

Позивачем подана відповідь на заперечення, в яких сторона позивача стверджує про те, що доводи відповідача не доведені.

В судовому засіданні представник позивача, яка діє також і як представник третьої особи, підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в запереченнях просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Третя особа по справі позовні вимоги по справі підтримала та просила їх задовольнити із тих самих підстав що зазначені у позовній заяві.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню підлягають норми ЦПК України (2017 р.).

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 04 серпня 2017 р. по пр.Правди, що у Подільському районі м.Києва, сталося зіткнення автомобіля марки VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2 (третя особа у справі), та невстановленим автомобілем, водій якого залишив місце ДТП, внаслідок чого був пошкоджений даний автомобіль. Дана обставина підтверджується листом Управління патрульної поліції від 14.03.2018 р. за вих.№ П-1773/41/11/02-2018, згідно якого на місце даної ДТП було здійснено виїзд екіпажу патрульної поліції м.Києва та оформлено відповідні документи із оглядом транспортного засобу, який при зовнішньому огляд мав видимі механічні пошкодження задньої лівої, бокової лівої частини).

Власником пошкодженого автомобіля є позивач у справі, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Судом встановлено, що на час розгляду справи автомобіль позивача був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.09.2016 р. № АК/4785624.

Як вбачається зі вказаного повідомлення, протокол про адміністративне правопорушення не складався, позивач зазначив про те, що проводиться слідство.

Листом від 03.05.2018 р. СК «Саламандра-Україна» відмовила у виплаті позивачу страхового відшкодування, посилаючись на те, що не має можливості здійснити виплату страхового відшкодування за відсутності рішення суду, яким встановлюється винна у ДТП особа.

Перед цим, 07.08.2017 р. про дану ДТП позивач за встановленою формою з наданням документів повідомив МТСБУ , що підтверджується відповідним повідомленням з наданням № справи - 43972 від 07.08.2017 р.).

Листом від 19.08.2017 р. відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на ст.41 п.41.1, п.п.«б», а саме: МТСБУ не відшкодовує за рахунок коштів фонду захисту потерпілих шкоду майну у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом.

Стаття 22 Цивільного Кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що особа, з вини якої сталась ДТП, правоохоронними органами не встановлена.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Підпунктом 37.1.3. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

При цьому, п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до п. 33-1.1. ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено порядок встановлення обставин ДТП та розміру шкоди.

Регламенті виплати для МТСБУ визначені статтею 41 вищевказаного Закону, згідно якої. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання

його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров'я згідно з чинним законодавством (п.41.1); МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного

члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для

виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування

цивільно-правової відповідальності; б) власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат

"Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та

за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду; в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території

України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в

обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" (п.41.2).

Визначаючи для МТСБУ можливість відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на підставі ст.41 п.41.1 п.п.«б» (що є підставою вимог позивача) шкоди, яка заподіяна невстановленим транспортним засобом, законодавець виключає таке відшкодування в разі заподіяння такої шкоди майну та навколишньому середовищу.

В судовому засіданні наданими документами позивачем підтверджено заподіяння шкоди його майну, яким є належний йому на праві власності автомобіль.

А відтак, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для стягнення сум на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП невстановленим транспортним засобом.

Оскільки суд дійшов такого висновку, то суд не приймає до уваги надані стороною позивача документи щодо розміру заподіяної шкоди.

На підставі ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем судовий збір, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, ст.ст.15, 22, 1166 ЦК України, Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_6) до Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження за адресою: м.Київ, Русанівський бульвар, 8; ), третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова