Провадження №2/523/1059/18
У Х В А Л А

"01" серпня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Середи І.В.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2, представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті ОСОБА_1 клопотання відповідача ОСОБА_4 про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав, а також зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком.

Відповідач звернувся з клопотанням про залишення без розгляду позову ОСОБА_2, оскільки нею в одній позовній заяві об'єднано дві вимоги з різною підсудністю, а суд має перевірити обгрунтованість такого об'єднання, відповідність його завданням ЦПК України та наявність особливих обставин для стягнення з другого з батьків додаткових витрат на утримання дитини, наявність спору між батьками з цього приводу. Відповідач вважає, що відсутні особливі обставини, що дають підстави для стягнення додаткових витрат, звичайна застуда не є підставою для стягнення витрат. В даному випадку вважає, що сплата аліментів вказує на те, що він приймав участь у лікуванні дитини. Крім того, зазначив, що позивачка жодного разу не зверталася до нього з проханням надати гроші на лікування дитини. Відповідач вважає, що в діях позивача є умисні дії штучного та безпідставного об'єднання позовних вимог, виключно з однією метою- розглядати справу за місцем її мешкання.

Позивач та її представник заперечували проти залишення позову без розгляду, вказуючи на те, що дитина дійсно хворіє, захворювання є хронічним, що підтверджується медичною документацією, і до відповідача вона зверталася, однак він допомогу не надає, клопотання вважає необгрунтованим.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чиним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне обєднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, якімають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.44 ЦПК України, суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За нормами ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав.

Нормою ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 4, 5 ст.188 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Враховуючи предмет заявлених вимог позивачем, обгрунтування заявлених вимог, а також надання доказів в підтвердження позову, суд прийшов до висновку, що підстав для залишення без розгляду позову не має, оскільки ОСОБА_2 було виконано вимоги складення позовної заяви, Цивільний процесуальний кодекс України не містить норми про заборону спільного розгляду вимог про стягнення додаткових витрат та позбавлення батьківських прав. Оцінку доказам суд зможе надати в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення, а на даній стадії судового процесу не встановлено штучного характеру позову.

Керуючись ст.ст. 44,257, 260, 261, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити відповідачу ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 06.08.2018р.

Суддя: