Справа № 161/8977/18
Провадження № 2/161/2707/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Волинсьобленерго» в особі Луцької міської філії до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію.

21 серпня 2018 року від позивача через канцелярію суду було подано заяву з проханням закрити провадження у справі, мотивуючи це тим, що 22.06.2018 року відповідачем була погашена сума боргу в повному обсязі. Також позивач просить повернути сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. на рахунок Луцької міської філії ПрАТ «Волиньобленерго» (а.с. 26).

В судове засідання представник позивача не з»явився. причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Відповідач в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, суд вважає можливим прийняти відмову позивача від позову, оскільки така відмова не зачіпає нічиїх законних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2018 року,ПрАТ «Волиньобленерго» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_2, проте у видачі такого судового наказу заявнику було відмовлено (а.с. 6).

Судом встановлено, що при зверненні з заявою про видачу судового наказу, ПрАТ «Волиньобленерго» було сплачено судовий збір в розмірі 881 грн., який заявнику, станом на 21.08.2018 року, повернутий не був.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 881 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 131 від 18.04.2018 року (а.с. 1).

Отже, ПрАТ «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії, в звязку з зверненням до суду з метою вирішення спору про стягнення боргу з ОСОБА_2 за спожиту електроенергію, були понесені судові витрати на загальну суму 1762 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, ПрАТ «Волинсьобленерго» в особі Луцької міської філії звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію 08.06.2018 року, що підтверджується штампом Луцького міськрайонного суду Волинської області за Вх. № 27902 від 08.06.2018р. (а.с. 2).

У своїй заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 погасила суму боргу за спожиту електроенергію 22.06.2018 року, тобто після предявлення ПрАТ «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії вищевказаного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по даній справі в сумі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Волинсьобленерго» в особі Луцької міської філії від позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Волинсьобленерго» в особі Луцької міської філії до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію- закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Волинсьобленерго» в особі Луцької міської філії понесені судові витрати в розмірі 1762 (однієї тисячі сімсот шістдесят дві) гривні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 21 серпня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3