П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач ОСОБА_2,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року; суддя Логвіна Т.В.; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 14 травня 2018 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2017 ОСОБА_2 звернулась з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», в якому просила встановити нікчемність підпункту 3.1 пункту 3 укладеного нею з ПАТ «Альфа-Банк» 29.12.2016 кредитного договору № 500577471, яким передбачено обовязок ОСОБА_2 сплачувати щомісячну комісію з обслуговування кредитної заборгованості в сумі 950 грн 00 коп., починаючи з 29.12.2016, та зобов'язати ПАТ «Альфа-Банк» спрямувати сплачені позивачем кошти, які зараховувалися банком як оплата щомісячної комісії з обслуговування кредитної заборгованості, на погашення тіла кредиту за цим договором та здійснити відповідне коригування зобов'язань позивача по процентах, неустойці тощо. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що умови оспорюваного підпункту кредитного договору № 500577471 від 29.12.2016 є несправедливими, суперечать принципу добросовісності й тягнуть за собою істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача, так як цим підпунктом встановлено платежі, які позивач як споживач не повинен сплачувати відповідачеві. ПАТ «Альфа-Банк» ввело ОСОБА_2 в оману щодо кредитних послуг, які воно їй надавало. Таким чином, відповідачем порушено положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що відповідно до п. 3.1 укладеного сторонами договору, сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором визначені в додатку № 1 до нього, який є невід'ємною частиною договору, що у його пункті 3.1 сторони погодили, що комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом в розмірі 950 грн 00 коп. на місяць відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору, що спірна комісійна винагорода не є платежем, який споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, що метою цієї винагороди є сприяння позичальникові у виконанні ним своїх договірних зобовязань, що під час укладення договору відповідач ознайомив позивача з усіма його умовами, у тому числі й з оспорюванню, і позивач з усіма ними погодилася та що остання мала право протягом 14 календарних днів відкликати згоду на укладення кредитного договору, але вона її не відкликала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- договір в оспорюваній частині є нікчемним виходячи з норм права, що регулюють спірні правовідносини,

- судом І інстанції для вирішення справи застосовано пункт 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і частину 4 ст. 1068 ЦК України норми права, дія яких не поширюється на спірні правовідносини,

- при вирішенні справи судом не дотримано принципи справедливості, добросовісності та розумності.

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, по справі встановлено наступне.

29.12.2016 між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір про надання особистого кредиту № 500577471, який складається з трьох частин:

- акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту (його копія на арк. 21-22);

- частини Б «Комплексний договір добровільного страхування ризиків позичальника. Умови добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби» (її копія на арк. 23-24);

- частини В «Комплексний договір добровільного страхування ризиків позичальника. Умови страхування фінансових ризиків, повязаних з втратою роботи» (її копія на арк. 24-25). Згідно з умовами цього договору ОСОБА_2 отримала кредитні кошти у сумі 37531 грн 79 коп. під 12,99 % річних (пункти 1 та 2 акцепту) з кінцевим терміном остаточного повернення кредитних коштів 30.12.2018 (пункт 4 акцепту). У акцепті цього договору сторонами передбачено, що:

- комісія за розрахунково-касове обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування агентів Банку становить 1,8% суми переказу (підп. «а» п. 3.1);

- комісія за розрахунково-касове обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування банкоматів Банку, якщо сума платежу не перевищує 5000 грн 00 коп., становить 15 грн 00 коп. (підп. «б» п. 3.1);

- комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 950 грн 00 коп. щомісячно (підп. «д» п. 3.1 акцепту),

- кредит надається для власних (особистих) потреб (п. 5 акцепту).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Відповідач надав позивачеві споживчий кредит, так як укладений сторонами 29.12.2016 кредитний договір № 500577471 за своєю правовою суттю є договором споживчого кредитування.

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона виконує всі умови договору про надання особистого кредиту № 500577471, ПАТ «Альфа-Банк» не спростовує.

Ні у підпункті «д» п. 3.1 договору про надання особистого кредиту № 500577471 від 29.12.2016 між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк», ні у будь-якому іншому його пункті та підпункті не зазначено, у чому полягає обслуговування ПАТ «Альфа-Банк» кредитної заборгованості ОСОБА_2 (за яке встановлено комісію у сумі 950 грн 00 коп. щомісячно). У той же час поряд з цією комісією у договорі передбачено два види комісії за розрахунково-касове обслуговування ОСОБА_2

Абзац 3 частини 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що діяла на дату укладення сторонами кредитного договору, про який йдеться, приписував, що кредитодавцеві забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

З наведеного випливає, що оскільки положеннями укладеного сторонами кредитного договору не передбачено надання ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_2 кредитних ресурсів щомісяця, то передбачена цим договором щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості є платою за дії ПАТ «Альфа-Банк», що не є наданою ним ОСОБА_2 послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що діяла на дату укладення договору. Отже підпункт укладеного сторонами кредитного договору, який є обєктом спору між сторонами, є нікчемним.

Оскільки підпункт «д» п. 3.1 договору про надання особистого кредиту № 500577471 від 29.12.2016 між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» є нікчемним, то ПАТ «Альфа-Банк» неправомірно отримував від ОСОБА_2 на підставі цього підпункту кошти, а тому йому належить спрямувати ці кошти на погашення кредиту, процентів за користування ним, неустойок та інших платежів, які передбачено дійсними частинами укладеного сторонами договору, у порядку черговості погашення платежів, що встановлений законом (оскільки таку у договорі не встановлено). Отже ПАТ «Альфа-Банк» належить зобовязати:

- відкоригувати графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, наведений у додатку № 1 до укладеної сторонами угоди про надання кредиту, виключивши з них щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості (Пакет послуг 4) у розмірі 950 грн 00 коп.,

- перерахувати заборгованість ОСОБА_2 за згаданою угодою шляхом зарахування всіх здійснених нею на дату проведення цього перерахунку платежів на погашення заборгованості з щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості (Пакет послуг 4) у розмірі 950 грн 00 коп. на місяць, погасивши коштами, отриманими від сплати цих платежів, кредитну заборгованість у порядку черговості погашення платежів, що встановлений законом.

Так як в силу абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається, то апеляційний суд вважає за необхідне констатувати у мотивувальній частині постанови нікчемність оспорюваного підпункту укладеного сторонами кредитного договору, а у задоволенні вимоги про визнання його нікчемним відмовити.

Тож оскаржуване рішення суду І інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, що регламентують спірні правовідносини, а тому воно підлягає скасуванню з постановленням рішення про часткове задоволення позову.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у звязку з частковим задоволенням позову з ПАТ «Альфа-Банк» належить стягти на користь держави 3200 грн 00 коп. на користь держави - пропорційно до задоволеної частини вимог і за ставкою судових витрат, що встановлена п/п 2 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року скасувати; позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (вул. Десятинна, № 4/6, м. Київ, 01001, ) відкоригувати графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, наведений у додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 500577471 від 29 грудня 2016 року, що укладена між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» і Гнатюк (дошлюбне прізвище якої - Гацура) Маряною Сергіївною (вул. Чернишевського, № 30/5, м. Чернігів, 14000, РНОКПП НОМЕР_1), виключивши з них щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості (Пакет послуг 4) у розмірі 950 (девятсот пятдесят) грн 00 коп.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (вул. Десятинна, № 4/6, м. Київ, 01001, ) здійснити перерахунок заборгованості Гнатюк (дошлюбне прізвище якої - Гацура) Маряни Сергіївни (вул. Чернишевського, № 30/5, м. Чернігів, 14000, РНОКПП НОМЕР_1) за угодою про надання кредиту № 500577471 від 29 грудня 2016 року, що укладена між нею й Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», шляхом зарахування всіх здійснених Гнатюк (дошлюбне прізвище якої - Гацура) Маряною Сергіївною на дату проведення цього перерахунку платежів на погашення заборгованості з щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості (Пакет послуг 4) у розмірі 950 (девятсот пятдесят) грн 00 коп. на місяць, погасивши коштами, отриманими від сплати Гнатюк (дошлюбне прізвище якої - Гацура) Маряною Сергіївною цих платежів, кредитну заборгованість у порядку черговості погашення платежів, що встановлений законом.

Стягти з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави 3200 (три тисячі двісті) грн 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову виготовлено 02.07.2018.

Головуючий:Судді: