У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2018 Справа №607/12062/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за плату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2018 року комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулось до суду з вказаною заявою у якій просить стягнути з боржників заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення.

З доданого до заяви розрахунку заборгованості вбачається, що вказані послуги були надані підприємством у період з січня 2014 року по червень 2018 року. Також заявником нараховані інфляційні та 3 % річних за аналогічний період.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до частини 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України)

Відповідно до частин 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Жодних оплат в рахунок погашення заборгованості боржники не здійснювали з січня 2014 року, тобто строк позовної давності не переривався.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Заявник просить стягнути з боржника заборгованість за періоди, що перевищують як загальну так і спеціальну позовну давність, а тому у видачі судового наказу за такою заявою слід відмовити.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за плату житлово-комунальних послуг.

Розяснити заявнику, що відповідно до частини 2 ст. 166 ЦПК України, дана відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію даної ухвали надіслати на адресу комунального підприємства «Тернопільводоканал».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до апеляційного суду Тернопільської області.

Ухвала складена та підписана суддею 06 липня 2018 року.

СуддяОСОБА_3