Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2018 р. Справа № 608/1811/17

Номер провадження2/608/5/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л.С.

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення в житловий будинок,--

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення в житловий будинок.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд по вул. Ю. Гагаріна, 58 в м. Чорткові Тернопільської області. Решта частини цього будинку належить відповідачу ОСОБА_3 Незважаючи на виникле в ОСОБА_1 право власності на частину домоволодіння та майно, яке знаходиться в цьому будинку, відповідач унеможливлює її вселення, чинить цьому перешкодиш шляхом заміни вхідного замка. Її похилий вік також використовується відповідачем у власній вигоді користуватися цілим будинком. Тому ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком, що розташований по вул. Ю. Гагаріна, 58 в м. Чорткові Тернопільської області шляхом її вселення в цей будинок.

В грудні 2017 року від відповідача ОСОБА_3 надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він вказав, що у спірному будинковолодіння проживає протягом останніх трьох років. Протягом цього часу ОСОБА_1 ніколи не виявляла бажання проживати в будинку і ніколи не просила ключа. Позивачка забезпечена житлом, на даний час проживає та зареєстрована у власному будинку в с. Переходи по вул. Зелена Чортківського району, де проживає одна з 1950 року, з часу переселення з Польщі. Відповідач знає і ніколи не забував про те, що 1/4 частка будинку належить його бабусі, залишив для неї дві кімнати: 1-3, 1-4, загальною площею 22,4 кв. м, якими він не користується, на той випадок, коли вона виявить бажання жити з ним. Він готовий за власні кошти зробити для неї окремий вхід до спільного будинку. Таким чином, ОСОБА_3 вважає позовні вимоги позивачки безпідставними, просить відмовити у їх задоволенні.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнають з мотивів, викладених у запереченні.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд по вул. Ю. Гагаріна, 58 в м. Чорткові Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 серпня 2015 року державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 42091572 від 11 серпня 2015 року.

Відповідачу ОСОБА_3 належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд по вул. Ю. Гагаріна, 58 в м. Чорткові Тернопільської області, що підтверджується договором дарування, посвідченим 4 червня 2009 року державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22943525 від 05.06.2009 року; та 1/4 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд по вул. Ю. Гагаріна, 58 в м. Чорткові Тернопільської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 квітня 2014 року, виданим державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 20885981 від 24 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею ст. 391 цього Кодексу передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, а не тих, що мали місце в минулому, чи зобовязати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред'явлення негаторного позову.

Проте в судовому засіданні позивачкою не доведено, що ОСОБА_3 створює їй перешкоди в користуванні її майном, в чому конкретно полягають такі перешкоди, коли та якими діями відповідача ці перешкоди створюються.

Посилання позивачки в позовній заяві на те, що відповідач чинить перешкоди шляхом заміни вхідного замка, використовує її похилий вік не підтверджені та не доведені відповідними доказами.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач не пускає позивачку до хати, але водночас вони пояснили, що про це їм відомо зі слів самої позивачки. В зв'язку з такими обставинами, а також враховуючи те, що показання цих свідків є неконкретними, самі свідки не бачили того, що відповідач створює позивачці перешкоди в користуванні власністю, а тому такі показання свідків не можуть судом прийматися до уваги.

Під час судового розгляду справи позивачка неодноразово заявляла, що вона хоче відновити своє право власності на спірний будинок, в будівництво якого вона вклала свою працю та кошти.

Такі обставини і підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до цієї правової норми суд розглядає позов ОСОБА_1 в межах заявлених нею вимог і не вправі вирішувати інші вимоги, які не зазначені в позовній заяві.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачкою не доведено порушення її прав відповідачем щодо володіння, користування чи розпорядження її власністю, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовної заяви.

У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 322, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Переходи Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення в житловий будинок відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах що вони фактично понесли.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення -- 1 жовтня 2018 року.

Суддя: В. І. Парфенюк