печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року суддя Печерького районного суду м. Києва Григоренко І.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Прищепи А.Г. та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Прищепи А.Г. (далі - державний виконавець), в якій просить зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві знати арешт накладений постановою від 28.09.2017 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що 10.09.2017 року Державним виконавцем Прищепою А.Г. було відкрито виконавче провадження № 54705080. Крім того, 28.09.2017 року державним виконавцем накладено арешт на майно заявника. Того ж дня, 28.09.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши скаргу ОСОБА_1, суд встановив наступне.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Як визначено у ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка наголошує на тому, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно можде бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або в такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення «Golder v. UK», n. 36, «Pelevin v. Ukraine», n. 27904, «Philis v. Greece», n. 59905).

Згідно імперативних положень ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши скаргу ОСОБА_1, із змісту якої не вбачається будь-яких посилань суб'єкта звернення на рішення суду, що розглянув справу як суд першої інстанції, а також будь-яких документів до скарги долучено не було, що перешкоджає суду визначення підсудності даної скарги саме Печерському районному суду м. Києва, внаслідок чого, неможливо призначити скарги до судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню на підставі ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 268, 352-355, 447 ЦПК України, п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Прищепи А.Г. та зобов'язання вчинити певні дії - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 06.11.2018 року.

Суддя І.В. Григоренко