Справа № 415/5118/18
Провадження № 2/415/1753/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернулася позивачка, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітню дитину. Подружні стосунки між сторонами були припинені через втрату взаєморозуміння. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі суд встановив:

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 17 липня 2013 року, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 17 липня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №249, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_3З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 що, сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з 28 грудня 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у поданих до суду письмових заявах не зазначали про надання подружжю строку для примирення.

Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Неповнолітня дитина залишається проживати з позивачкою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 263,265,268,273,354 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 249 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Суддя: Д.Ю.Луньова