АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3783/17 Номер провадження 22-ц/786/1239/18Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1,

Суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

Секретар: Колодюк О.П.,

За участі: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року ухваленого під головуванням судді Стрюк Л.І. о 16 год. 26 хв. ( дані про складення повного тексту рішення відсутні) по справі за позовом ОСОБА_4 до Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Дочірнього підприємства "Вітал-Агро", Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, за участю третіх осіб: Глобинської державної нотаріальної контори, Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області, про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказувала, що її мати, ОСОБА_5, була членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» та набула право на земельну частку (пай) в середньому розмірі 7,80 умовних кадастрових гектарів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з невідомих причин не була включена до списку громадян-членів КСП «Україна», який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) після померлої 03.05.1997 року ОСОБА_5 розміром 7,80 умовних кадастрових гектарів, вартістю 318 914,36 грн., розташовану в межах території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Дочірнього підприємства "Вітал-Агро", Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, за участю третіх осіб: Глобинської державної нотаріальної контори, Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області, про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом відмовлено.

Не погодившись з рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначила, що на час передачі КСП «Україна» 25.12.1995 року Державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_5 була його членом і набула право на земельну ділянку ( па) в середньому розмірі 7,80 умовних кадастрових гектарів.

Вказувала, що факт членства ОСОБА_5 у КСП « Україна» підтверджується протоколом № 4 від 10.03.2000 року та № 6 від 09.03.2000 року.

Також зазначила, що не внесення до списку громадян на отримання сертифікатів на земельну ділянку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 03.05.1997 року померла мати позивачки ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.36).

Відповідно до довідки №99 від 28.09.2017 року, виданої ДП «Вітал-Агро», з 1965 по 1974 рік ОСОБА_5 працювала в колгоспі «Україна» Полтавського району Полтавської області, далі перейменовано в КСП «Україна» Полтавського району Полтавської області, з 18.03.2000 року - ДП «Вітал-Агро». У січні 1968 року ОСОБА_5 призначена пенсія, однак остання до 1974 року продовжувала працювати в колгоспі «Україна» (а.с.14).

Рішенням виконавчого комітету Чорноглазівської сільської Ради народних депутатів №29 «Про видачу Державного акту на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» на території Чорноглазівської сільської Ради народних депутатів» від 22.12.1995 року вирішено видати колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» державний акт на право колективної власності на землю площею - 3320,2 га. (а.с.16).

25.12.1995 року КСП «Україна» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії 000029 виданий Чорноглазівською сільською Радою народних депутатів Полтавського району Полтавської області відповідно до рішення Чорноглазівської сільської Ради народних депутатів від 22.12.1995 року №32 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю (а.с.17-29).

Місцевим судом також встановлено, що у списках громадян - членів КСП «Україна», який є додатком до державного акту ОСОБА_5 не значиться.

Відповідно до листа Чорноглазівської сільської ради від 01.12.2017 року №02-14/9 вбачається, що до списків на отримання сертифікатів на земельну частку пай входили громадяни, які на той час були членами КСП «Україна» та проживали на території Чорноглазівської сільської ради (а.с.33).

Згідно даних погосподарського обліку ОСОБА_5, вибула в м.Глобине в 1993 році, знята з реєстрації по Чорноглазівській сільській раді 10.12.1993 року (а.с.64-65).

Відповідно до протоколу зборів уповноважених членів КСП «Україна» від 14.02.1997 року, наданих архівним відділом Полтавської райдержадміністрації, в пункті 3 протоколу зборів зазначено, що згідно статуту КСП «Україна» члени КСП, які виписались з території Чорноглазівської сільської ради право на земельний пай втрачають (а.с.66-69).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05.12.2017 року №1347/123-17 вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на гр. ОСОБА_5 не видавався (а.с.31).

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.03.2000 року №123 колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» перереєстровано в дочірнє підприємство «Вітал-Агро» Підприємства з іноземними інвестиціями за участю Українського капіталу фірми «Вітал-Тер» (Товариство з обмеженою відповідальністю) (а.с.15).

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено, що ОСОБА_5 за життя отримала право на земельну частку (пай) в порядку, передбаченому Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам», а тому зазначене право не може бути успадковане після її смерті.

Апеляційний суд Полтавської області вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ N 720/95) установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2. Названого Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, у тому числі й у пенсіонерів, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Сам по собі факт того, що пенсіонер не перебував у трудових відносинах із таким підприємством чи за життя не одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), не є підставами для висновку про відсутність у нього права на земельну частку (пай). У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами про спадкування.

За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1993 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ Президента) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту.

25.12.1995 року КСП «Україна» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії 000029 виданий Чорноглазівською сільською Радою народних депутатів Полтавського району Полтавської області відповідно до рішення Чорноглазівської сільської Ради народних депутатів від 22.12.1995 року №32 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за 36 (а.с.17-29).

Як стверджується додатком - списком громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, ОСОБА_5 в списку не значиться.

Мати ОСОБА_4 ОСОБА_5 не була включена в списки осіб, членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай) і їй за життя не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна», за свого життя мати позивачки не зверталася із заявою про включення її в списки таких осіб.

Як вбачається з даних погосподарського обліку ОСОБА_5, вибула в м. Глобине в 1993 році, знята з реєстрації по Чорноглазівській сільській раді 10.12.1993 року (а.с.64-65).

Відповідно до протоколу зборів уповноважених членів КСП «Україна» від 14.02.1997 року, наданих архівним відділом Полтавської райдержадміністрації, в пункті 3 протоколу зборів зазначено, що згідно статуту КСП «Україна» члени КСП, які виписались з території Чорноглазівської сільської ради право на земельний пай втрачають (а.с.66-69).

Згідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі смерті члена КСП, включеного до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку( пай).

Аналіз норм законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

Судом не встановлено підстав виникнення у спадкодавця за життя права на земельну частку (пай), оскільки відповідно до протоколу зборів уповноважених членів КСП «Україна» від 14.02.1997 року, наданих архівним відділом Полтавської райдержадміністрації, в пункті 3 протоколу зборів зазначено, що згідно статуту КСП «Україна» члени КСП, які виписались з території Чорноглазівської сільської ради право на земельний пай втрачають.

Із метеріалів справи вбачається, що на час передачі КСП «Україна» Державного акту на право колективної власності на землю гр. ОСОБА_5 не була зареєстрована на території Чорноглазівської сільської ради.

Виходячи із встановлених судом обставин відсутні підстави вважати, що до складу спадщини увійшло право ОСОБА_5 на земельну частку (пай), а отже, відсутні підстави для визнання такого права за спадкоємцем ОСОБА_4

З моменту складення списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), до моменту смерті ОСОБА_5 пройшло близько 2 роки, протягом яких ОСОБА_5 не вчиняла жодних дій, які б свідчили, що вона претендує на земельну частку (пай).

Посилання в апеляційній скарзі на роз"яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" про те, що невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку - пай особи, яка є членом КСП, не може позбавити її права на земельну частку є безпідставними, оскільки це роз"яснення не стосується спадкоємців померлих осіб, які за життя не претендували на земельну частку (пай).

Доводи апеляційної скарги про порушення місцевим судом норм процесуального права, щодо долучення до матеріалів справи заперечення на позов поза встановлені законодавством строки не заслуговують на увагу, оскільки по суті правильне рішення не може бути скасовано лише з формальних міркувань.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367,368,374 ч.1 п.1, ст. 375,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль