Справа № 2-1316/94/11 Провадження № 4-с/450/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за скаргою ПАТ «Брокбізнесбанк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_1, предмет скарги: визнати дії державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 такими що суперечать вимогам чинного законодавства; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.06.2016 № 48313180 винесену державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2; зобовязати державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-94/2011 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» - 2 228 800,00 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит № 43/08/Ф від 24.03.2008, 200 664,75 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 21 642,07 грн. нараховану пеню та державне мито в розмірі 1 700,00 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 250,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення,

встановив:

підстава скарги (позиція заявника): оскаржувана постанова винесена без вжиття всіх заходів щодо виконання рішення суду.

Позиція заінтересованих осіб: у судове засідання на виклик суду не прибули.

Встановлені фактичні обставини та оцінка суду.

18.04. 2011 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1316/94/11. Згідно вказаного рішення позовні вимоги АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» задоволено; у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про припинення поруки відмовлено; крім іншого, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 в користь АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» - 2 228 800 грн. заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 43/08/Ф від 24.03. 2008 року, 200 664, 75 грн. заборгованість по сплаті відсотків за Договором про іпотечний кредит № 43/08/Ф від 24.03. 2008 року, 21 642, 07 грн. пені за Договором про іпотечний кредит № 43/08/Ф від 24.03. 2008 року; шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення.

Встановлено, що АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на виконання зазначеного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області отримав 23.08.2013 року виконавчий лист. Згідно ухвали суду від 28.10.2015 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-1316/94/11 виданого 19.08.2013 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Брокбізнесбанк» боргу в сумі 2228800,00 грн.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Встановлено, що 15.06. 2016 року державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Підстава винесення постанови: в ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник за адресою: с. Новорозсощ, вул. Леніна, 37 зареєстрований, але фактично не проживає тривалий час. Місце проживання невідоме.

Згідно ч.ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04. 1999 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 1) є письмова заява стягувача; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно; 9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В силу вимог ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Пунктом 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також підпунктом 3 пункту 3 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відомості про вжиття державним виконавцем заходів, передбачених ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) відсутні, тому на думку суду оскаржувана постанова є неправомірною, тому підлягає скасуванню. В свою чергу, дії щодо її винесення не відповідають вимогам закону.

Заявлена вимога про зобовязання державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-94/2011 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» - 2 228 800,00 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит № 43/08/Ф від 24.03.2008, 200 664,75 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 21 642,07 грн. нараховану пеню та державне мито в розмірі 1 700,00 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 250,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною. Так як, немає підстав вважати, що державний виконавець не виконає вимоги закону в майбутньому.

Керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 259 261 ЦПК України,

постановив:

скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» на дії державного виконавця, - задоволити частково.

Визнати дії державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 такими що суперечать вимогам чинного законодавства.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.06.2016 № 48313180 винесену державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2

У зобовязанні державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-94/2011 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» - 2 228 800,00 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит № 43/08/Ф від 24.03.2008, 200 664,75 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 21 642,07 грн. нараховану пеню та державне мито в розмірі 1 700,00 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 250,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяОСОБА_6