Апеляційне провадження № 22-ц/796/4304/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 759/17171/14

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Шахової О.В.( суддя-доповідач), Головачова Я.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - позивач - публічне акціонерне товариство &q?ри;Дельта Банк&q?та;

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства &q?ис;Дельта Банк&q?та;, подану його представником Сидоренко НаталіюМиколаївною

на рішення Святошинського районного суду м. Києва, ухваленого 12 квітня 2018 року під головуванням судді Сенько М.Ф. в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва та проголошеного о 9 годині 30 хвилин,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 63 234,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на час звернення з позовом - на 24 вересня 2014 року становило еквівалент 855 320 грн 04 коп.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 18 липня 2008 року між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 40 000 дол. США з кінцевим строком повернення до 20 липня 2015 року або достроково зі сплатою процентів на користування кредитом. 8 грудня 2011 року ПАТ &qu11;УкрСиббанк&qut;; відступило свої права вимоги щодо заборгованості за кредитними договорами ПАТ &q?ов;Дельта Банк&qu;Д;,в тому числі і за договором укладеним з ОСОБА_4 Справа розглядалась судами неодноразово і під час нового розгляду справи позивач на виконання ухвали ВССУ від 03.02.16 року надав розрахунки та остаточно уточнив розмір кредитної заборгованості по тілу кредиту в розмірі 50 254,69 дол.США, по процентах за користування кредитом - 31 987 дол. США та по пені - 621 536,99 грн. (т.1 а.с.238-241). Відповідач під час нового розгляду справи подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (т.1 а.с.203). Останнім рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року позов ПАТ &q? п;Дельта Банк&qu;Д; задоволено частково. З 8 липня 2008 року по 9 жовтня 2011 року застосовано наслідки спливу строк позовної давності по тілу кредиту в сумі 12 651,09 дол. США та по відсотках за користування кредитом 8 174,59 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ &quко;Дельта Банк&qu;Д; за період з 9 жовтня 2011 року по день звернення банку з позовом до суду - 9 жовтня 2014 року заборгованість за договором кредиту в розмірі 42 408,97 дол. США,що за курсом НБУ станом на 24 вересня 2014 року ( за розрахунками банку та в заявлених позовних межах) становило 548 772,07 грн. за офіційним курсом НБУ 12,94 грн. за 1 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку судовий збір в сумі 2 344,41 коп. З таким рішенням суду не погодився ПАТ &q?го;Дельта Банк&quДе; і його представник подав апеляційну скаргу,в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду в частині відмови суду в задоволені позову з підстав застосування строків позовної давності скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову банку в повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник банку посилається, зокрема,що суд неповно з'ясував обставини справи, що мають значення, а саме те що за умовами кредитного договору відповідач у будь-якому випадку зобов'язаний був повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, який вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку,а тому слід вважати, що строк дії договору встановлено з дня укладення договору і до повного погашення суми кредиту та плати за кредит. Ці умови були погоджено як банком так і відповідачем і згідно умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 40 000.00 доларів США зі строком його повернення до 20 липня 2015 року. Тобто, укладаючи кредитний договір кредитор та позичальник погодили строк дії договору - до повного виконання, але на порушення ст.ст.257 та 259 ЦК України судом першої інстанції, помилково, визначено строк дії договору за графіком погашення, який було складено, в основному, виходячи із можливостей позичальника погашати кредит.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві. У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом. Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Відповідач ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог закону, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,а рішення суду без змін. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошт (кредит) позичальникові у розмірах а на умовах встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ,18 липня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 40 000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 20.07.2015 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. 08.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції встановив, що в результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість в розмірі 63 234.65 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 24.09.2014 року є еквівалентом 855 320.04 грн., проте оскільки позивач до 9 жовтня 2011 року пропустив строк позовної давності,суд вважав за правильне провести стягнення заборгованості з 9 жовтня 2011 року по 9 жовтня року 2014 року, тобто за останні три роки до звернення позивача до суду з позовом, враховуючи що умовами кредитного договору погашення тіла кредиту та процентів визначено періодичними щомісячними платежами.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини. Рішення суду ґрунтується на матеріалах справи, встановлених обставинах та відповідає вимогам закону з огляду на що є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги стосовно безпідставного застосування судом першої інстанції наслідків спливу строків позовної давності, з огляду на те, що укладаючи кредитний договір кредитор та позичальник погодили строк дії договору - до повного виконання не грунтуються на законі та не приймаються як такі що можуть вплинути на правильність висновків суду першої інстанції.

Так, відповідно до статі 610 ЦК України передбачено що порушення зобов'язання слід вважати його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК визначені правові наслідки порушення боржником зобов'язання,встановлені договором або законом.

Як вбачається за умовами п. 1.1.2, кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до Договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісячно, у два етапи за методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов договору. Позичальник згідно умов договору сплачує банку комісію на умовах, зазначених у договорі.

Згідно п. 6.1 кредитного договору сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п. 3.11. кредитного договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного ) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку. Строк дії договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту та плати за кредит (п. 9.8.). Звертаючись до суду з позовом позивач не визначив момент порушення відповідачем

зобов'язання, але в судовому засіданні представник позивача не заперечував, що станом на день передачі права вимоги від ПАТ &q? в;Укрсиббанк&qu &; за кредитним договором укладеним з ОСОБА_4 (8 грудня 2011 року) зобов'язання за кредитом відповідачем було частково виконано.

Таким чином, моментом порушення зобов'язання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором від 18.07.2008 року слід вважати грудень 2011 року і саме з цього часу у ПАТ &q?ьо;Дельта Банк&qu&q; виникає право вимоги та трирічний строк для його захисту передбачений ст. 257 ЦК України

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Застосовуючи наслідки спливу строку позовної давності суд першої інстанції врахував умови договору,а саме п. 1.2.2. кредитного договору щодо зобов'язання позичальника у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, і з урахуванням того, що ПАТ &q?ня;Дельта Банк&qu&q; звернувся до суду лише в жовтні 29014 року підставно застосував наслідки спливу строків позовної давності до вимог банку заявлених до жовтня 2011 року.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних,або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та має бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати,що судом допущено порушення матеріального та процесуального права,які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства &q?ці;Дельта Банк&q?ст;, подану його представником Сидоренко Наталією Миколаївною - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 3 липня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: