Дата документу 26.12.2018 Справа № 332/20/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1432/18 Головуючий у 1-й інстанції: Безлер Л.В.
Є.У.№ 332/20/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1», третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. У позові зазначає, що їй на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» за адресою АДРЕСА_1. На цій ділянці розміщено садовий будинок, який є постійним місцем проживання її сім'ї з неповнолітньою дитиною, оскільки іншого житла родина немає. Вона є членом вказаного обслуговуючого кооперативу, заборгованості по сплаті комунальних платежів немає. Рішенням загальних зборів товариства від 02.09.2017 року її виключено з членів садівничого товариства з підстав завдання збитків її неповнолітнім сином члену кооперативу ОСОБА_4, а її будинок відключено від електропостачання, чим поставлено її родину в умови виживання, особливо у зимовий період. Посилаючись на те, що рішення загальних зборів є незаконним, просила прло задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано дії Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» незаконними. Визнано протокол загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» від 02.09.2017 року в частині виключення ОСОБА_3 з членів садівничого товариства з відшкодуванням збитків володільцю ділянки № АДРЕСА_2, ОСОБА_5 незаконним.

Поновлено ОСОБА_3 серед членів Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» та включити її до списків засновників кооперативу.

Зобов'язано Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» підключити садовий будинок АДРЕСА_1 до електропостачання.

Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» на користь ОСОБА_3 судовий збір 2049,60 грн.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» на користь ОСОБА_3 витрати на надання правової допомоги у розмірі 5 956,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка була неправомірно виключена із членів садівничого товариства з відключенням її будинку від енергопостачання, оскільки як член товариства вона виконувала всі обов'язки, передбачені Статутом, заборгованості зі сплати членських внесків та комунальних платежів не має. Статутом кооперативу не передбачено примусове припинення членства у кооперативі з підстав завдання шкоди майну іншого члена кооперативу.

Не погоджуючись з рішенням суду, Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, відмовити у задоволені позову. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачка не відповідальна за шкоду, завдану майну члена кооперативу її неповнолітнім сином. Наголошує на тому, що Статутом кооперативу передбачено обов'язок члену кооперативу відшкодувати збитки, завдані іншому учаснику кооперативу, а за невиконання цього обов'язку - виключення із членів кооперативу. Крім того, відповідач вказує, що будинок позивачки був правомірно відключений від енергопостачання, оскільки остання не відшкодувала збитки, завдані її неповнолітнім сином.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги про те, що вона як член кооперативу має відповідати за майнову шкоду, завдану неправомірними діями її неповнолітнього сина, вважає безпідставними. Як встановлено органами досудового слідства шкоду майну ОСОБА_4 була завдано діями декількох осіб, які відповідно до норм цивільного законодавства несуть солідарну відповідальність. Отже покладання всієї цим вільно-правової відповідальності тільки на неї шляхом припинення її членства у кооперативі і відключення помешкання від енергопостачання є неправомірним. Просить рішення суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була членом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» і їй на праві власності належить земельна ділянка із садовим будинком, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на території садівничого товариства (т. 1, а.с. 10).

Вказаний садовий будинок є єдиним постійним місцем проживання сім'ї позивачки, що не оспорювалося сторонами у суді першої інстанції.

05 серпня 2017 року на території садівничого товариства поблизу дачної ділянки АДРЕСА_2 був спалений автомобіль ВАЗ-21013, вартістю 35 209 грн., який належав ОСОБА_6 - сину бухгалтера садівничого товариства.

Досудовим розслідуванням у кримінальній справі встановлено, що причетним до знищення автомобіля ОСОБА_6 була група підлітків, у тому числі і неповнолітній син позивачки ОСОБА_7.

Згідно з пояснень ОСОБА_3, її син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що 05.08.2017 року кинув камінь в автомобіль ОСОБА_6. При цьому, зазначила, що до кримінальної відповідальності син не притягувався, обвинувачення висунуто іншій особі - ОСОБА_8, відносно якого обвинувальний вирок не ухвалено, сума спричиненої шкоди їй невідома.

Рішенням загальних зборів членів ОК «СТ Дніпроспецсталь-1» від 02 вересня 2017 року за підпал автомобіля, який належав власникам ділянки АДРЕСА_2, ОСОБА_3 виключено із членів садівничого товариства (том1, а.с.103-106).

У зв'язку із припиненням членства ОСОБА_3 у садівничому товаристві її садовий будинок 09 вересня 2017 року був відключений від енергопостачання.

Відповідно до листа ПАТ "Запоріжжяобленерго" від 18.12.2017 року №007-45/20318, питання щодо забезпечення електроенергією домоволодінь, що знаходяться на території Обслуговуючого кооперативу СТ «Дніпроспецсталь-1», належать до компетенції останнього, з яким ПАТ "Запоріжжяобленерго" укладено договір (т. 1. а.с. 30-31).

Надана копія вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2017 року відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.194 КК України, а також протоколи допиту неповнолітніх у кримінальному провадженні № 0002065 від 06.08.2017 року, що надано представником відповідача на підтвердження причетності сина позивачки ОСОБА_7 до вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_4 та спричинення ним матеріальної шкоди останній, не є належними доказами у даній справі, оскільки зазначений вирок законної сили не набрав, винуватість особи не встановлено, кримінальне провадження на даний час судом не розглянуто (т.1 а.с.32, 218-230).

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначає Закон України «Про кооперацію».

Відповідно до статті 41 «Прикінцеві положення» зазначеного Закону кооперативи та кооперативні об'єднання, які створено до набрання чинності цим Законом, зобов'язані протягом року з дня набрання чинності ним привести свої статути у відповідність із цим Законом. До приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об'єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із статтею 1 вказаного Закону кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» і ст.2 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» обслуговуючий кооператив - це кооператив, який створюється шляхом об'єднання фізичних та/ або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою здійснення їх господарської діяльності, не маючи на меті отримання прибутку.

Статтями 10,11 Закону України «Про кооперацію» визначено, що членами кооперативу можуть бути, в тому числі, громадяни України, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Згідно ст. 14 вказаного Закону припинення членства в кооперативі визначається: у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу; виключення з членів кооперативу, яке може бути оскаржене до суду.

Позивача виключено із членів Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» та належний їй будинок було відключено від електропостачання під час дії редакції Статуту від 18.09.2016 року, тому застосуванню підлягають саме положення останнього (т. 1., а.с. 92).

Відповідно до п. 5.2.15 Статуту Обслуговуючого кооперативу (у редакції від 18.09.2016 року) члени кооперативу зобов'язані дбайливо відноситися до майна Кооперативу та його членів (т. 1., а.с. 92- 96).

Згідно з п. 5.3.4. Статуту стягнення грошових відшкодувань за збитки нанесені Кооперативу або його членам за рішенням правління, затвердженим Загальними зборами або Конференцією представників членів Кооперативу, водночас відключення від водопостачання чи електропостачання передбачалося п. 5.3.5. Статуту за порушення певних пунктів вказаного Статуту, зокрема п. 5.4.8. за крадіжку або руйнування майна Кооперативу або споруд, що належать члену Кооперативу, але мають суспільне значення: огорожі, тераси, доріжки тощо.

При цьому, із положень Статуту не вбачається як виключення члена чи засновника Кооперативу за вчинення вказаних дій членом його сім'ї, так і відключення садового будинку такого члена кооперативу від надання комунальних послуг, зокрема водопостачання чи електропостачання.

Окрім того, не вбачається відповідно до Статуту рішень відповідача щодо виключення з членства, відключення від електропостачання та інше у разі спричинення матеріальних збитків родичам члена кооперативу.

Матеріали справи не містять належних доказів як щодо винних осіб у пошкодженні майна, зокрема ухваленого з цього приводу судового рішення, яке набуло законної сили, так і того, що відповідне майно належить саме члену кооперативу. При цьому, відповідно до показань ОСОБА_6, пошкоджений 05.08.2017 року на території відповідача автомобіль належить йому, а членом ОК СТ «Дніпроспецсталь-1» він не є.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій Обслуговуючого кооперативу суд та визнав їх такими, що вчинені з перевищенням повноважень, що надає Статут загальним зборам.

Незаконним є як виключення позивача з членів ОК СТ «Дніпроспецсталь-1», так і із переліку засновників останнього, а отже в цій частині права позивачки суд першої інстанції обгрунтовано захистив шляхом поновлення серед членів ОК СТ «Дніпроспецсталь-1» та включення її до списків засновників.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення загальних зборів про виключення позивачки із членів кооперативу і відключення її будинку від енергопостачання ґрунтується на Статуті товариства, є неспроможними. Ні діючим законодавством, яке регулює членство у кооперативі, ні Статутом садового товариства не передбачено виключення із членів товариства за завдання шкоди неповнолітньою дитиною члена кооперативу майну сім'ї іншого члена кооперативу. Не містять таких наслідків і норми цивільного законодавства, які регулюють порядок відшкодування майнової шкоди, завданої неповнолітніми особами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: