ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/31/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2018 р. 2018суддя Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К.,розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житлом -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2018 заявник звернулась до суду з заявою, про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житлом. В обґрунтування вказаної заяви, заявник зазначає про те, що на даний час ОСОБА_4 вчиняються дії, які перешкоджають останній користуватися житлом, де остання зареєстрована та проживає разом з малолітньою та неповнолітньою доньками. Враховуючи те, що перешкоди у користування набули реального характеру, заявник просить усунути вказані перешкоди, шляхом забезпечення майбутніх позовних вимог, у вигляді заборони чинити перешкоди, а також накласти арешт на квартиру, оскільки ОСОБА_4 може скористатися своїм правом власності на квартиру та здійснити її відчуження, що в подальшому зумовить неможливість проживання заявника та дітей у квартирі перешкоди щодо користування якої заявник має намір усунути шляхом подання відповідного позову та наразі забезпечивши останній у вище вказаний спосіб.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову вважаю, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. п. 1. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії.

З заяви ОСОБА_3, вбачається, що остання має намір звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, оскільки батьки чоловіка погрожують їй, що виселлять її разом з дітьми, змінять замки вхідних дверей, а речі заявника залишать на вулиці, у зв'язку з чим майбутній позов необхідно забезпечити шляхом встановлення заборони вчиняти певні дії.

Згідно ч. 10 ст. 152 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи те, що вимоги заявника викладені у заяві про забезпечення позову та вимоги про усунення перешкод, які зазначені вище, є тотожними і спір по суті не вирішується, такий захід як забезпечення позову не може бути вжитий судом.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Таким чином, для побоювання заявника стосовно її примусового виселення з квартири підстави відсутні, оскільки в разі вчинення таких дій особами, всупереч установленому законом порядку, такі дії можуть мати наслідки подальшого кримінального переслідування цих осіб за ст. 356 Кримінального Кодексу України(самовправство).

Що стосується накладення арешту на майно ОСОБА_4, суд не вбачає обґрунтованих підстав для вжиття відповідного заходу.

Відповідно до статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення ЄСПЛ від 13.06.1979 «Маркс проти Бельгії» п. 69).

Враховуючи те, що майбутній позов заявника не стосується визнання права на майно належного на праві власності ОСОБА_4, зокрема визнання права власності його розподіл тощо, а стосується лише визнання права користування таким майном, обтяження арештом майна ОСОБА_4 не буде пропорційним до легітимної мети такого заходу. Вимоги щодо визнання права користування майном ОСОБА_4 заявником не можуть вплинути на право ОСОБА_4 розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому заяву в цій частині суд також вважає необґрунтованою.

Керуючись стаття 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 47 Конституції України,ч. ч. 1, 2 ст. 149, п. п. 1. 2, 4 ч. 1 ст. 150, ч. 10 ст. 152 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

СУДДЯ: ЦИМБАЛ І.К.