Справа № 357/7966/18
У Х В А Л А

08 серпня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області видано виконавчий лист по справі № 2/357/1534/16 від 05.04.2016 року, згідно якого з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини. Згідно довідки-розрахунку виданої Білоцерківським міським відділом ДВС заборгованість відповідача станом на 01.05.2018 року по сплаті аліментів становить 29 081,50 грн.

Посилаючись на несплату аліментів в добровільному порядку, позивач просила стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також неустойку (пеню) в розмірі 106 304,05 грн.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 175 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, що встановлює перелік вимог, яким має відповідати позовна заява.

Відповідно до розяснень Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, під час розгляду справи про стягнення заборгованості по сплаті аліментів суду необхідно встановити чи існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами.

Всупереч наведеному, позивачем не надано доказів щодо наявності будь-яких заперечень (незгоди) відповідача із визначеним державним виконавцем розміром аліментів.

Таким чином, позивачем необґрунтовано позовні вимоги в частині необхідності стягнення заборгованості по аліментам, оскільки вказана сума боргу вже стягується державним виконавцем на підставі прийнятого судом рішення, що набрало законної сили, тобто повторне стягнення вказаної суми заборгованості фактично призведе до подвійного стягнення тієї ж самої суми аліментів, при цьому доводи щодо невиконання рішення суду фактично стосується діяльності (обов'язків) державного виконавця, який в межах своїх повноважень повинен здійснювати примусові заходи щодо виконання рішення суду, тобто останній має право звертати стягнення на майно боржника, накладати арешт на грошові кошти, звертатися до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон тощо.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Наведений порядок нарахування неустойки при виникненні заборгованості з уплати аліментів було описано в ряді правових позицій Верховного Суду України, зокрема у постанові від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16.

З наданого позивачем розрахунку пені за період з 30.04.2016 року по 30.04.2018 року на суму 106 304,05 грн. вбачається, що він не відповідає наведеним вище вимогам, що також потребує уточненню позивачем.

Слід також звернути увагу, що у вступній частині позовної заяви позивачем вказана «Алєксєєнко» ОСОБА_4, на користь цієї ж особи висловлено прохання стягнути аліменти в прохальній частині позову, однак сама позовна заява містить підпис особи «Позивач ОСОБА_5», тобто фактично позивач і стягувач за позовом є різними особами.

Крім того, надані до позовної заяви ксерокопії документів не завірені у встановленому Законом порядку.

До позовної заяви додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 1 353,86 грн.

Поряд з наведеним вище, позивачу слід розяснити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі неусунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6