Справа № 648/407/17
Провадження № 2/648/19/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

з участю секретаря Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати об'єктом спільної сумісної власності та поділити спільне майно подружжя, а саме, виділити їй ? земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та ? земельної ділянки, загальною площею 0,1937 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 18.06.2005 року по 06.03.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними за спільні кошти було придбано вищевказані земельні ділянки, право власності на які оформлено на відповідача - ОСОБА_2, угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжям не досягнуто. З огляду на вищевикладене, позивач просить задовольнити вказані вимоги.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву в якій позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу без їх участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву в якій позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову та розгляд справи проводити без їх участі.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5, виданим 18.06.2005 року бюро записів актів громадянського стану м.Лігниця Нижньосілезького воєводства Республіки Польша. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 06.03.2015 року у справі №667/584/15-ц, шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу сторонами набуті у власність земельні ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0,1937 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які були оформлені на ОСОБА_2.

Вказані обставини підтверджуються договором купівлі продажу земельних ділянок, який посвідчений 05.11.2009 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Лубянським В.А. за реєстровим № 1512, витягом з Державного реєстру правочинів №7916521 від 05.11.2009 року та державним актом на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_6 (кадастрові номери НОМЕР_3 й НОМЕР_4).

Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Такі ж роз'яснення містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу , відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

У зв'язку з викладеним, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним вимоги позивача про поділ спільного майна подружжя задовольнити в повному обсязі та визнати об'єктом спільної сумісної власності зазначені земельні ділянки та визнати право власності за позивачем на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1937 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як спільне майно подружжя, оскільки підстав для відмови в їх задоволенні суд не вбачає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір в розмірі 1762 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст 57, 60, 69-72 СК України, ст.ст. 12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя- ОСОБА_2 та ОСОБА_1, земельну ділянку, загальною площею 0,1937 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, 14.07.2005 року, ІПН:НОМЕР_1, в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, 14.07.2005 року, ІПН:НОМЕР_1, в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? земельної ділянки, загальною площею 0,1937 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_2, на користь Держави судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рибас А.В.