У Х В А Л А

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-398/10

провадження №61-39612ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - адвоката Далії СергіяОлександровича на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання нікчемними умов договору в частині підвищення розміру процентної ставки,

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2018 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») - адвокат Далія С. О. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Апеляційним судом Полтавської області постановлено ухвалу 16 червня 2010 року, тому останній день строку на касаційне оскарження судового рішення припадав на 06 липня 2010 року, а касаційну скаргу подано 06 липня 2018 року. Справу розглянуто за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що відповідно до 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції розглянуто справу за відсутності представника ПАТ КБ «Приватбанк», який з текстом оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 16 червня 2010 року ознайомився лише у червні 2018 року, просив суд поновити пропущений строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК Українинезалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року постановлено за результатами розгляду апеляційної скарги поданої ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року. Наведене свідчить про те, що заявник оскарживши у 2010 році рішення суду першої інстанції до липня 2018 року не цікавився результатами розгляду спору.

Враховуючи те, що касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» подало через 8 років після закінчення строку на касаційне оскарження, поважних причин, що перешкоджали подати касаційну скаргу у межах строків, встановлених частиною першою статті 325 ЦПК України у редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV не зазначено, виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК Українипредставник заявника не зазначив та не надав належних та допустимих доказів, які це підтверджують, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» - адвоката Далії С. О. на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 390, частиною третьою статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Далії Сергія Олександровича на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання нікчемними умов договору в частині підвищення розміру процентної ставки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник