Справа № 675/2642/18
Провадження № 2-о/675/97/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2018 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Демчука П.В.,

за участі секретаря судового засідання Григорєвої О.С.,

заявниці ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_3, посилаючись на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі. 30 жовтня 2016 року ОСОБА_3 помер. Заявниця перебувала на його утриманні, оскільки він за життя працював, надавав їй постійну матеріальну допомогу. Доходи чоловіка були постійним джерелом для існування, які вона втратила у звязку із його смертю. Встановлення зазначеного факту необхідно ОСОБА_1 для призначення пенсії у разі втрати годувальника. Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у надісланих на адресу суду письмових поясненнях просить суд дослідити обєктивно матеріали справи та ухвалити обґрунтоване рішення, розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, зясувавши позицію заінтересованої особи, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Борисівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 21 серпня 1982 року, актовий запис № 7.

ОСОБА_3 помер 30 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області серії I-БВ № 288886.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області № 3604 від 09.07.2018 р., ОСОБА_1 зареєстрована з ОСОБА_3С, який помер 30.10.2016 р., за однією адресою: м.Ізяслав, провул. Колекторський, 17, Хмельницької області та вели спільне господарство.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сімї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Статтею 31 вказаного Закону передбачено, що члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка.

Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні.

Так, пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявниці на утриманні чоловіка, що є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення.

Згідно посвідчення № 085621, ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 р.

Відповідно до посвідчення № 6353 ОСОБА_3 отримував пенсію за вислугу років.

Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області передбачено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, третя група інвалідності. Сума пенсій ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по грудень 2016 року становить чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят пять гривень тридцять шість копійок.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявниця ОСОБА_1 проживала спільно із чоловіком ОСОБА_3, який здійснював забезпечення її проживання, остання на день винесення рішення являється особою пенсійного віку, інвалідом третьої групи. В свою чергу чоловік заявниці до дня своєї смерті регулярно отримував пенсію щомісячно. Зазначене разом з іншими доказами по справі вказує на те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка, пенсія останнього була основним джерелом доходу їх сімї, саме за рахунок його пенсії проводилась оплата продуктів харчування заявниці та інших необхідних для їх постійного проживання витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявниці на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 н.Д. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 258-260, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3, до дня його смерті 30 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ізяславський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НА № 299995, виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 12 березня 1997 року, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2;

Заінтересована особа:

-Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, місце знаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, .

Повний текст рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя П.В.Демчук