16.08.2018 Єдиний унікальний номер 205/6431/17
єдиний унікальний номер № 205/6431/18
провадження № 2/205/623/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Сахончик Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки за несплату аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.10.2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. Уточнивши позовні вимоги в остаточній редакції від 24.01.2018 року, позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року по 07.09.2011 року. Від сумісного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 12.12.2017 року складає 56623,97 грн. Неустойка за несплату аліментів за період з 08.09.2013 року по 12.12.2017 року становить 17028,65 грн. Крім того, позивачем було здійснено оплату додаткових витрат на дитину, а саме: оплату послуг за навчання в розмірі 9700,00 грн.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 56623,97 грн.; неустойку за несплату аліментів за період з 08.09.2013 року по 12.12.2017 року в розмірі 17028,65 грн. та додаткові витрати на дитину в розмірі 9700,00 грн.

Представник позивача письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, письмово просив відкласти розгляд справи у звязку з хворобою його адвоката, однак жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надав, у звязку з чим суд приходить до висновку про неявку відповідача та його представника в судове засідання без поважних причин. У відзиві на позов відповідач просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що він надавав матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. На теперішній час відповідач не працює, постійного заробітку не має, перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки виховує двох дітей від іншого шлюбу та допомагає своїй матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року по 07.09.2011 року (а.с. 9 оберт, 11, 12).

Від сумісного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2002 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.02.2002 року і до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_1 (а.с. 80).

Згідно з довідкою-розрахунком Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.12.2017 року заборгованість ОСОБА_2 за аліментами на утримання ОСОБА_3, за період з 08.09.2013 року по 12.12.2017 року становить 56623,97 грн. (а.с. 52).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений статтею 71 цього Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості із сплати аліментів лише в разі спору про її розмір.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів є передчасними, оскільки жодною зі сторін не оспорювався її розмір, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів задоволенню не підлягають.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 25.04.2018 року № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

2013 рік

вересень 2013 року нарахована сума аліментів 556,60 грн. х пеня (1%) х 23 (кількість днів прострочення) = 128,02 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2013 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 243,11 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2013 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 235,27 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2013 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 243,11 грн. (сума неустойки (пені)).

2014 рік

січень 2014 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 243,11 грн. (сума неустойки (пені));

лютий 2014 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 28 (кількість днів прострочення) = 219,58 грн. (сума неустойки (пені));

березень 2014 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 243,11 грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2014 року нарахована сума аліментів 784,22 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 235,27 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2014 року нарахована сума аліментів 817,06 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 253,29 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2014 року нарахована сума аліментів 817,06 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 245,12 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2014 року нарахована сума аліментів 817,06 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 253,29 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2014 року нарахована сума аліментів 817,06 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 253,29 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2014 року нарахована сума аліментів 852,61 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 255,78 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2014 року нарахована сума аліментів 852,61 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 264,31 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2014 року нарахована сума аліментів 852,61 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 255,78 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2014 року нарахована сума аліментів 875,53 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 271,41 грн. (сума неустойки (пені)).

2015 рік

січень 2015 року нарахована сума аліментів 875,53 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 271,41 грн. (сума неустойки (пені));

лютий 2015 року нарахована сума аліментів 875,53 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 245,15 грн. (сума неустойки (пені));

березень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 276,70 грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 267,77 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 276,70 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 267,77 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 276,70 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 276,70 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2015 року нарахована сума аліментів 892,58 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 267,77 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2015 року нарахована сума аліментів 1009,11 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 312,82 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2015 року нарахована сума аліментів 1009,11 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 302,73 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2015 року нарахована сума аліментів 1009,11 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 312,82 грн. (сума неустойки (пені)).

2016 рік

січень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені));

лютий 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 29 (кількість днів прострочення) = 343,52 грн. (сума неустойки (пені))

березень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 355,37 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 355,37 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 355,37 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 355,37 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2016 року нарахована сума аліментів 1184,56 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 367,21 грн. (сума неустойки (пені)).

2017 рік

січень 2017 року нарахована сума аліментів 1476,25 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 457,64 грн. (сума неустойки (пені));

лютий 2017 року нарахована сума аліментів 1521,00 грн. х пеня (1%) х 28 (кількість днів прострочення) = 425,88 грн. (сума неустойки (пені));

березень 2017 року нарахована сума аліментів 1608,25 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 498,56 грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2017 року нарахована сума аліментів 1610,00 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 483,00 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 521,19 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 504,38 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 521,19 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 521,19 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 504,38 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 521,19 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2017 року нарахована сума аліментів 1681,25 грн. х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 504,38 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2017 року нарахована сума аліментів 650,81 грн. х пеня (1%) х 12 (кількість днів прострочення) = 78,10 грн. (сума неустойки (пені)).

Таким чином, неустойка (пеня) зі сплати аліментів за період з 08.09.2013 року по 12.12.2017 року становить 17074,44 грн.

Суд приймає до уваги, те що у відповідача на утриманні є також діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання яких витрачаються значні кошти, відповідач офіційно не працевлаштований, докази того, що він має стабільні доходи в матеріалах справи відсутні, також відповідач здійснює догляд за матірю, яка хворіє.

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Тому, суд, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 196 СК України та обставин справи, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, вважає за можливе зменшити розмір нарахованої неустойки (пені) з 17074,44 грн. до 10000,00 грн., що буде справедливим по відношенню до обох сторін.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 від 13.09.2017 року та в постанові Верховного Суду № 61-21441св18 від 05.07.2018 року.

У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання до досягнення двадцяти трьох років, таке ж право на звернення має той з батьків, з ким проживає дитина (частина третя статті 199 СК України).

Таким чином, у разі якщо повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення двадцяти трьох років, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, правила статті 185 СК України до цих правовідносин не застосовуються.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс 15 та Верховний Суд в постанові від 08.08.2018 № 61-8373св18.

Оскільки позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину в порядку статей 180, 185 СК України, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині.

Встановлено, що позивач понесла документально підтверджені додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 9700,00 грн., повязані з оплатою послуг на навчання (а.с. 17, 32, 34-36), у звязку з чим суд, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків, доходить висновку про необхідність стягнення половини цієї суми з відповідача, яка становить 4850,00 грн., оскільки батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-183, 185, 196 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12-13, 82, 133, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки за несплату аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) неустойку (пеню) зі сплати аліментів за період з 08.09.2013 року по 12.12.2017 року в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень), додаткові витрати на дитину в розмірі 4850,00 грн. (чотири тисячі вісімсот пятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОККП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя Н.В. Басова