Провадження № 2/522/364/18
УХВАЛА

09 січня 2018 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітас про плюс», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та скасування постанов про арешт коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 14.09.2017 року звернулись до суду позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітас про плюс», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та скасування постанов про арешт коштів.

Ухвалою суду від 15 вересня 2017 року позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 121 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір.

Для усунення цих недоліків судом був наданий термін строком 5 днів з дня отримання копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2017 року.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017р.

До суду була повернута поштова кореспонденція, направлена на адресу позивачів, з відмітками про закінчення встановленого строку зберігання. До теперішнього часу недоліки заяви позивачами усунуті не були.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Заяв про зміну місця проживання від позивачів не надходило, тому суд надсилав судові повістки на адреси, які були зазначенні в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На підставі наведеного, суд вважає, що позивачі були належним чином сповіщені про наявність ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, неотримання ними поштової кореспонденції є зловживанням наданими правами.

Відповідно до частини 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Однак, до даного часу, вказані в ухвалі суду від 15.09.2017 року недоліки позивачами усунуті не були. На підставі вищенаведеного суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає поверненню позивачам.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 128, 131, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітас про плюс», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та скасування постанов про арешт коштів визнати не поданою та повернути позивачам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Домусчі Л.В.