Провадження № 2/761/5662/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 31.07.2010 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1758. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність почуття взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам як позивача так і відповідача, строк для примирення не потрібен. Останнім часом сторони проживають окремо один від одного і припинили подружні відносини, а тому просить розірвати укладений 31.07.2010 р., покласти судові витрати на відповідача та залишити позивачу прізвище - ОСОБА_3.

Провадження по справі відкрито 23.05.2018 р., з урахуванням положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України по справі призначено підготовче засідання на 08.08.2018 р. о 10 год. 00 хв.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Представник позивача пояснив, що ОСОБА_3 підтримує вимоги про розірвання шлюбу те не наполягає на стягненні на її користь витрат на правничу допомогу.

Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу з викладених в позові підстав, визнав заявлені вимоги.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем визнано заявлені вимоги, суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому засіданні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, зареєстрований 31.07.2010 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1758 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження, копія якого наявна в матеріалах справи..

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як свідчать викладене в позові, надані в судовому засіданні пояснення сторонами, позивач та відповідач останнім часом проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства.

Також відповідачем не оспорювалась та обставина, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Учасники процесу повідомили про бажання розірвати шлюб, та вказали про те, що між ними на день розгляду справи існує домовленість щодо виховання спільної доньки.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач після укладання шлюбу не змінювала прізвище.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе вирішити питання розподілу судових витрат шляхом повернення позивачу з державного бюджету суми у розмірі 352 грн. 40 коп.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,142, 196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, зареєстрований 31.07.2010 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1758 розірвати.

Повернути ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 (відповідно до квитанції про сплату № 99490 від 08.05.2018 року: отримувач УДКСУ у Шевченківському районі , , П/Р 0011, МФО 820019, банк отримувача АТ «Ощадбанк», МФО 300465) у розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 10.08.2018 року.

Суддя: