Справа № 159/2840/18
Провадження № 2/159/891/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (Ковельський район, с. Луківка, вул. Перемоги, 19) до ОСОБА_3 (м. Ковель, вул. Айвазовського, 16) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 482. Від вказаного шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що вона з відповідачем проживають окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Крім цього, позивач вказує, що вона належним чином доглядає та піклується про здоровя, духовний та моральний розвиток дітей, однак з урахуванням зростання прожиткового мінімуму для дітей, вартості послуг та цін, її доходів не вистачає для повноцінного забезпечення дітей. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання неповнолітніх дітей надавати відмовляється.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, або до зміни матеріального стану сторін.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на предявлений позов не подав. Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 25.10.2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 482.

Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, щоне спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Як стверджується позивачем, відповідач ОСОБА_3 інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у сумі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач не подав суду доказів того, що він не має ніяких доходів.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 34 роки, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Визначений розмір аліментів в сумі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 07.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (Ковельський район, с. Луківка, вул. Перемоги, 19) до ОСОБА_3 (м. Ковель, вул. Айвазовського, 16) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Ковель, вул. Айвазовського, 16, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії АС № 689553, виданий 27.08.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, Ковельський район, с. Луківка, вул. Перемоги, 19, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії АЮ № 221264, виданий 06.11.2013 року Ковельським РВ УДМС України у Волинській області) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Ковель, вул. Айвазовського, 16, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії АС № 689553, виданий 27.08.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) в користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:ОСОБА_6