09 липня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, -
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (третя особа) про визначення місця проживання дитини, відповідно до вимог якої просила визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1
Позовна заява мотивовна тим, що сторони з 07 червня 2014 року по 05серпня 2016 року перебували у шлюбі. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син - ОСОБА_3. Позивач вказує на те, що їх спільна дитини проживає та буде проживати разом з нею. Зазначає, що займається вихованням дитини, піклується про стан здоров'я сина, має змогу утримувати дитину та вказує, що за її місцем проживання, де на даний час проживає дитина організовані належні матеріально-побутові умови для її проживання та розвитку.
В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити та визначити місце проживання дитини з матір'ю.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.
Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Деснянської РДА в м.Києві не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позов вважає обґрунтованим, підтримує висновок органу опіки та піклування Деснянської РДА в м.Києві про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір»ю ОСОБА_1, просить слухати справу за відсутності представника.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року по 05 серпня 2016 року. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_3 ( а.с. 7).
Судом встановлено, що сторони проживають окремо та спільний син сторін після розлучення проживає разом з позивачем.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ч.1 ст. 160 , ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно листа та висновку Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.04.2018 року № 102103/31-6245, позов Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації підтримує. Вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1
За змістом ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Частиною 2 ст. 161 СК України передбачено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з цими обставинами загострились взаємовідносини між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання їхньої дитини, що стало підставою для подачі позову до суду.
Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, має особисту прихильність до матері, яка не чинить перешкод у спілкуванні сина з батьком, Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надав суду висновок про доцільність проживання ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини дитини - ОСОБА_3 з матір'ю.
На основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які посилалася представник позивача, як на підставу вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв»язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по квитанції при зверненні до суду з даним позовом 551 грн. 20 коп. судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, 19, 141, 157, 160-161 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з її матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: