АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2018 року м. Херсон

справа № 654/2439/16-ц

провадження №22-ц/791/890/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Сіянко В.М. від 27 липня 2016 року в справі за поданням старшого державного виконавця Комсомольського відділу державної виконавчої служби м.Херсона про примусове проникнення до житла боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

встановив:

У липні 2016 року старший державний виконавець Комсомольського відділу державної виконавчої служби м. Херсона звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, зазначаючи, що на виконанні ВДВС Комсомольського РУЮ знаходиться виконавче провадження по виконавчому листу №2-1003/10, виданого 20.08.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 420 056,10 грн боргу.

Виконавче провадження відкрито 25.09.2013 року, копія постанови направлена сторонам. Разом з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити з метою перевірки майнового стану боржника. В ході примусового виконання державним виконавцем накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника.

По укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договору про спільну діяльність №1 від 20 квітня 2008 року сторони договору обєднали свої вклади для придбання будинку та господарських будівель, разом з земельною ділянкою площею 0,2421 га за адресою: с. Залізний Порт, вул. Морська,3. Частка кожного із учасників цього договору складає 50 %, а грошові та майнові вклади на майно, створене або придбане ними в результаті спільної діяльності, становить їх спільну часткову власність. За умовами договору придбаний пансіонат було оформлено на ОСОБА_5 Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 28.10.2009 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, у тому числі на будинок №3 по вул. Морській в с. Залізний Порт Херсонської області.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває у інших осіб, з метою звернення стягнення на майно боржника державним виконавцем 15.05.2015 року та 20.10.2015 року здійснено виходи за зазначеною адресою, але провести виконавчі дії по перевірці майнового стану боржника виявилося неможливим, оскільки будинок зачинений, господарів вдома не було.

02.07.2016 року ОСОБА_3 за адресами: м. Херсон, вул.Фонтанна,27 та вул.Чернишевського,18 направлено лист зобовязання зявитися на прийом до державного виконавця, які нею не виконані.

До ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні 01.07.2016 року надійшла заява представника стягувача адвоката ОСОБА_6 про звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житлового приміщення №3 по вул. Морська в с. Залізний Порт Голопристанського району для проведення виконавчих дій.

Враховуючи, що ОСОБА_3 борг не сплатила, рішення суду не виконала, ухиляється від його виконання, державний виконавець просив суд надати відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні дозвіл на примусове проникнення до житлового приміщення за адресою: Херсонська область, с. Залізний Порт, вул. Морська,3.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 липня 2016 року подання задоволено. Надано дозвіл на примусове проникнення до житлового приміщення, яке розташоване за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 3 з метою виконання рішення суду №2-1003/10.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця щодо примусового входження до житла, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки договору про спільну діяльність №1 від 20 квітня 2008 року. Зазначений договір є нікчемним та не порушує будь-яких права та обовязків сторін. Вказані обставини були предметом розгляду іншої цивільної справи. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.07.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05.09.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_7, ПАТ «Дельта Банк», ВДВС Комсомольського РУЮ про переведення прав та обовязків на частку у спільному майні за договором, визнання права власності на частку нерухомого майна відмовлено. Посилаючись на непорушність права власності, вважає, що будь яких законних підстав у державної виконавчої служби немає щодо примусового входження до житла, яке не належить боржнику.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 її доводи не визнала, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Голопристанський районний суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Згідно із ст. 376 ЦПК України в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

При цьому суду необхідно встановити наявність у державного виконавця підстав для проникнення до житла боржника, якими у спірних правовідносинах є перебування на примусовому виконанні у останнього судового рішення про стягнення із ОСОБА_3 грошових коштів у значному розмірі та передбачений Законом України «Про виконавче провадження» такий спосіб примусового виконання як звернення стягнення на майно боржника, який потребує вирішення питання щодо арешту та опису цього майна, в тому числі і житлового приміщення.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року (995 015), статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (995 004), пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року (995 043) ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункти 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року (995 015), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (995 004).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, як визначено в Конституції України (254К/96-ВР) і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

З метою гарантування виконання судового рішення та забезпечення прав стягувачів у виконавчому провадженні Законом України «Про виконавче провадження» передбачено як спосіб примусового виконання рішення про стягнення грошових коштів звернення стягнення на майно боржника, його опис та арешт, що здійснюються, в тому числі, за допомогою примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

З матеріалів справи вбачається що :

- 11 травня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа 2-1003/10, виданого 29.03.2011 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1420056,10 грн, а також сплаченого судового збору у сумі 1700 грн та витрат на ІТЗ у сумі 120 грн /а.с.4/ .

- 20 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір №1 про спільну діяльність (простого товариства). Так, за договором ОСОБА_2 зобовязалася придбати житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0,2421 га, які розташовані за адресою Херсонська область, Голопристанський район, селище Залізний Порт, вул. Морська,буд.№3 на своє імя, здійснити отримання кредиту для його придбання на своє імя, після погашення кредиту здійснити переоформлення 50% права власності в обєкті нерухомості ОСОБА_3, учаснику-2; здійснити вклад в порядку і розмірах, встановлених договором (п.3.1.) /а.с.7-9/.

- рішенням Голопристанського районного суду м. Херсона від 10 липня 2017 року, яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року залишено без змін, у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Корабельний районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Дельта банк» про переведення прав та обовязків на частку у спільному майні за договором, визнання права власності на частку нерухомого майна відмовлено /а.с.32-37/.

Як пояснив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_4, ОСОБА_6, метою проникнення до житла боржника є входження та опис усього майна, яке складається з будинку у виді окремих корпусів та земельної ділянці, які фактично належать ОСОБА_3, проте нею приховується, в тому числі шляхом укладення договору про спільну діяльність.

За викладених обставин, враховуючи те, що житлове приміщення за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 3 не є житлом боржника ОСОБА_3, належить ОСОБА_2, яка не є боржником стягувача ОСОБА_4та перебування майна ОСОБА_3 чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб за вказаною адресою державним виконавцем у поданні не доводилося, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Таким чином, ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Комсомольського відділу державної виконавчої служби м. Херсона про примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.07.2016 року скасувати.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Комсомольського відділу державної виконавчої служби м. Херсона про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття .

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

ОСОБА_1

Повний текст судового рішення виготовлено 03 липня 2018 року

Суддя І.В. Склярська