Справа № 368/1786/17
Рішення

Іменем України

"18" червня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Редька О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа - орган опіки та піклування Подільської РДА у місті Києві про визначення місця проживання дитини,-

встановив :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом почилаючись на те, що 03 вересня 2010 року був укладений шлюб між нею та ОСОБА_2, який був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2017 року. Від шлюбу мають спільну дочку - ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна дитина, з самого народження проживає разом із Позивачем.

Вважає, що існують реальні погрози з боку Відповідача щодо зміни місця проживання спільної дитини та наявні вагомі побоювання стосовно можливості відповідачем здійснити вказану зміну без її згоди та відома. В мирний спосіб вирішити питання визначення місця проживання дитини не вдається. А тому позивачка просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечив і просить визначити місце проживання дитини з ним.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 03 вересня 2010 року уклали шлюб, який був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2017 року. Від шлюбу мають спільну дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна дитина, з самого народження проживає разом із Позивачкою .

Позивачка має офіційне місце працевлаштування та з 3.11.2009 року обіймає посаду менеджера із збуту в ТОВ «Ніссан Мотор Україна», отримує заробітну плату, позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується характеристикою, довідкою №233 від 24.11.2017 року, на обліку у психіатра та наркологане перебуває.

Дитина з 01.09.2016 року навчається у дошкільному навчальному закладі №307 Подільського району м. Києва, відвідує гуртки англійської мови, кераміки, художню студію КМП "Соняшник", додатково займається плаванням в Клубі активного відпочинку "Подольський".

Вказане дає підстави вважати про створення позивачкою всіх необхідних умов для повноцінного фізичного та духовного розвитку дитини.

Відповідач офіційне місце роботи та обіймає посаду заступник директора зі збуту автомобілів в ТОВ "Джерман-Автоцентр" м.Одеса, де позитивно характеризується та має офіційну заробітну плату.

Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.04.2018 року щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, комісія, з урахуванням висновку Міського центру дитини ВОКМР КМДА, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з матір"ю ОСОБА_1. А також рекомендовано встановити стабільний графік зустрічей дитини з тим із батьків, з яким він не проживає.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, «батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».

Відповідно до ч.2,8,9,10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції).

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

У ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людина і основоположних свобод» передбачено, що кожна, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування та свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, яка звикла до умов існування, свого дитячого садка, гуртків, її морального та психологічного стану, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її матір»ю ОСОБА_1

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, разом з її матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку міста Київ, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький райсуд протягом 30 днів .

Суддя : Т.Є.Іванюта