Справа № 234/9807/15-ц
Провадження № 2/234/4/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Вербовецька Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

цивільну справу № 234/3807/15-ц за позовом

ОСОБА_1

До

ОСОБА_2

про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним заповіту, визнання права власності -

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, який згодом уточнив, та який мотивував тим, що він є сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Починаючи з 18.03.1974 він зареєстрований разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті матері відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на території Краматорської міської ради.

Спадщину після смерті матері він прийняв, так як був зареєстрований разом зі спадкодавцем, але його батько, ОСОБА_6, 21.07.2010 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та вказав, що окрім нього будь-яких інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає. 21.07.2010 ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку, площею 3,620 га.

Після смерті батька відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на території Краматорської міської ради.

З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що в нього немає правовстановлюючих документів на спадкове майне, а також через те, що 17.02.2015 батько склав заповіт на ім'я ОСОБА_2

Таким чином вважає, що свідоцтво про право на спадщину від 21.07.2010 на ім'я ОСОБА_6 є частково недійсним, так як батько приховав від нотаріуса факт наявності другого спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_5.

Крім того зазначив, що заповіт складений з порушенням ст.1253 ЦК України, а саме порушені вимоги щодо його форми та посвідчення, так як свідки, які зазначені у заповіті свідки, а саме - ОСОБА_8 є чоловіком доньки ОСОБА_2, а отже членом сім'ї спадкоємця за заповітом.

Враховуючи викладене просив суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.07.2010 на ім'я ОСОБА_6; визнати недійсним заповіт від 17.02.2015 складений ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_2; визнати за ним право власності на ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 та на ? земельної ділянки, площею 3,620 га, яка розташована на території Краматорської міської ради, в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні позивач та його представник доводи позовної заяви підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та пояснили суду, що жодних підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним немає, так як ОСОБА_6 на момент смерті матері хоча і був зареєстрований з нею за однією адресою, але проживав окремо, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався, а отже пропустив строк прийняття спадщини. Крім того зазначили, що спадщина відкрилась у 2009 році, а до суду ОСОБА_6 звернувся лише у 2015 році, що дає підстави для відмови у позові через пропуск строк позовної давності.

Щодо позовних вимог в частині визнання заповіту недійсним зазначили, що заповіт повністю відповідає вимогам щодо його форми та посвідчення, воля ОСОБА_6 під час складання заповіту відповідала його змісту, він був хворий фізично, але його психічний стан був нормальним і він міг у повній мірі розуміти значення та наслідки своїх дій. Просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

06.07.2015 провадження по справі відкрите.

14.07.2015 справа призначена до судового розгляду.

14.07.2015 за клопотанням позивача на адресу нотаріуса судом надано запит про надання копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5

17.07.2015 на адресу суду надійшла копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5

04.08.2015 за клопотанням позивача на адресу нотаріуса судом надано запит про надання копії заповіту ОСОБА_6

19.08.2015 на адресу суду надійшла копія заповіту ОСОБА_6

29.09.2015 ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області Літовки В.В. матеріали цивільної справи №234/16141/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним передані судді Михальченко А.О. для вирішення питання про об'єднання з цивільною справою №2/234/4449/15 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про внесення змін до заповіту, що надійшла до суду раніше та стосовно якої судом вже здійснюється судовий розгляд.

13.10.2015 ухвалою Краматорського міського суду Донецької області об'єднані цивільні справи №2/234/4449/15 та 2/234/6469/15. Справі присвоєно єдиний номер 2/234/4449/15.

26.11.2015 за клопотанням представника позивача з КУ «Центр первинної МСД №1» витребувана амбулаторна карта на хворого ОСОБА_6

09.12.2015 на адресу суду надійшла медична картка хворого №7/7/175 ОСОБА_6

18.12.2015 за клопотання представника позивача з КП БТІ м. Краматорська витребувана інформація про власників будинку АДРЕСА_1.

06.01.2016 на адресу суду надійшла відповідь КП БТІ у м. Краматорську про те, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.1974, ОСОБА_6

15.01.2016 за клопотанням представника позивача до участі у справі залучено співвідповідача - ОСОБА_10, яка є онукою померлого ОСОБА_6

15.01.2016 за клопотанням представника відповідача у приватного нотаріуса ОСОБА_11 витребувана інформація стосовно обставин посвідчення заповіту ОСОБА_6

25.01.2016 на адресу суду надійшла відповідь нотаріуса ОСОБА_11 в якій викладені обставини посвідчення заповіту ОСОБА_6

18.02.2016 провадження по справі зупинене до розгляду цивільної справи №234/21092/15-ц за позовом ОСОБА_10 до Красноторської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

11.11.2016 провадження по справі відновлене.

09.12.2016 судом за клопотанням відповідача допитані свідки - ОСОБА_12, ОСОБА_2

16.03.2017. за клопотанням представника позивача по справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза ОСОБА_6. Провадження по справі зупинене.

23.05.2017 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №60.

24.05.2017 провадження по справі відновлене.

31.08.2017 за клопотанням представника позивача судом допитаний свідок - ОСОБА_13,

22.09.2017 за клопотанням представника позивача судом допитаний свідок - ОСОБА_14

08.12.2017 за клопотанням представника позивача судом допитаний експерт - ОСОБА_15, та за клопотанням відповідача свідок - ОСОБА_16

09.02.2018 за клопотанням представника відповідача по справі призначена повторна судово-психіатрична експертиза. Провадження по справі зупинене.

14.08.2018 до суду надійшов висновок повторної судово-психіатричної експертизи №9 від 02.08.2018.

15.08.2018 ухвалою суду провадження по справі відновлено.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, експерта, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про народження від 29.05.1966р. НОМЕР_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином - ОСОБА_6 та ОСОБА_17.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_17 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 04.03.2015.

Після смерті ОСОБА_17 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, розміром 3,620 га у межах згідно з планом, що розташована на території Краматорської міської ради (КСП Орджонікідзе), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 17.05.2006 Краматорською міською Радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів про право приватної власності на землю НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_7; НОМЕР_6.

За життя ОСОБА_17 заповіт не складала, а отже, на підставі ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування за законом після її смерті одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У розумінні ст.1261 ЦК України перша черга спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_17 складається з її сина - ОСОБА_1 (позивач по справі) та чоловіка - ОСОБА_6

Приписами ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. (ст.1269 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України встановлений обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З наданої на запит суду копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_17 суд вбачає, що 21.07.2010 року ОСОБА_6, як чоловік спадкодавця, подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_17, так як спадщину після її смерті прийняв, як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем.

З вказаної заяви судом встановлено, що ОСОБА_6 не повідомив нотаріуса про наявність другого спадкоємця у ОСОБА_17, а саме сина - ОСОБА_1, який, відповідно до копії паспорта та довідки №235/02-28 від 06.03.2015 Виконавчого комітету Красноторської селищної ради, також був зареєстрований з матір'ю на момент її смерті.

Твердження ОСОБА_6 у заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину про відсутність інших спадкоємців призвело до того, що 21.07.2010 державний нотаріус Другої краматорської нотаріальної контори Чумакова О.І. видала ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_17, зареєстроване в реєстрі за №2888, на усю земельну ділянку, розміром 3,620 га у межах згідно з планом, що розташована на території Краматорської міської ради (КСП Орджонікідзе).

Відповідно до ч.2 ст.1297 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину, видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, відповідно до ст.1301 ЦК України, ОСОБА_6 не мав право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на усю земельну ділянку площею 3,620 га на території Краматорської міської ради в м. Краматорську від 21.07.2010 року, а мав право на спадкування лише ? частки земельної ділянки після смерті своєї дружини - ОСОБА_17

При цьому суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та відхиляє їх з наступних підстав.

Як встановлено судом, на момент смерті матері позивач був зареєстрований разом із нею, а отже у розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що спадщину прийняв, і за для оформлення своїх спадкових прав 26.03.2015 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але 26.03.2015 державний нотаріус ОСОБА_19 постановою відмовила йому у видачі свідоцтва.

Таким чином, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх спадкових прав 26.03.2015, а до суду з позовом звернувся 02.07.2015, тобто у межах строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Враховуючи викладене позовні вимоги в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2010 на ім'я ОСОБА_6 та визнання права власності за ОСОБА_1 на частку земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_17 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання заповіту недійсним суд зазначає наступне.

17 лютого 2015 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу за №484 посвідчено заповіт ОСОБА_6.

За заповітом, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, яке на день смерті буде йому належати де б воно не знаходилося та із чого б воно не складалося та все те, на що він буде мати право на день своєї смерті, він заповідав ОСОБА_2.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не міг сам підписати заповіт, його було посвідчено в присутності свідків - ОСОБА_20, ОСОБА_21, та підписано - ОСОБА_16

З відповіді нотаріуса ОСОБА_11 судом встановлено, що на момент посвідчення заповіту у зв'язку з хворобою ОСОБА_6 він не міг власноручно підписати заповіт, тому за його доручення та в його присутності заповіт був підписаний іншою особою, що передбачено п.1.8 глави 3 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою, окрім фізичної особи, на користь якої заповідається майно, тому вона не вправі підписувати заповіт за заповідача. Інших вимог до особи, яка підписує заповіт замість заповідача законодавством не передбачено.

Крім того, за бажанням заповідача заповіт був підписаний в присутності свідків, що передбачено п.1.11 глави 3 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

23 лютого 2015 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_8 від 04.03.2015.

Після його смерті відкрилась спадщина на ? частку земельної ділянки розміром 3,620 га у межах згідно з планом, що розташована на території Краматорської міської ради (КСП Орджонікідзе) (кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_7; НОМЕР_6) та на будинок АДРЕСА_1, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.1974.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування після смерті ОСОБА_6 має ОСОБА_2, як особа, визначена у заповіті.

За змістом частин другої та третьої статті 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (недійсним в силу закону). За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Форма заповіту передбачає обов'язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України (частина третя статті 1247 ЦК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання заповіту недійсним ОСОБА_1 зазначив, що під час складання заповіту мали місце порушення вимог закону щодо посвідчення заповіту, а саме те, що свідок зазначений у заповіті є чоловіком доньки спадкоємця за заповітом - ОСОБА_2

Однак, зазначені доводи позивача є безпідставними, так як статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1247 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Приписами ч. 4 ст.207 ЦК України встановлено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Згідно зі статтею 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Порядок посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування визначені у главі 3 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - Порядок).

Пунктами 1.8-1.11 глави 3 розділу ІІ Порядку встановлено, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача.

Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору.

На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.

Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка.

Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Близькі родичі та члени сім'ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (ПОЛОЖЕННЯ про центральну, міжрегіональну комісії та комісію слідчого ізолятора з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення, затверджене Наказом МЮУ від 27.02.2017 №680/5).

Отже, виходячи з законодавчого визначення понять член сім'ї та близькі родичі, ОСОБА_16, який є чоловіком доньки ОСОБА_2, не є а ні членом сім'ї, а ні близьким родичем спадкоємця за заповітом - ОСОБА_2

За таких обставин суд приходить висновку, що ОСОБА_16 є належним свідком посвідчення заповіту ОСОБА_6

Крім того свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 показали суду, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_6 через фізичні вади не міг його підписати самостійно, але його воля була направлена на те, щоб після смерті залишити усе своє майно дружині - ОСОБА_2

Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту).

Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК України.

Частиною четвертою статті 1236 ЦК України передбачено, що чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що посвідчення оспорюваного заповіту відбулося з додержанням вимог чинного законодавства, заповіт вчинено у письмовій формі, дієздатність заповідача нотаріусом перевірено, із зазначенням місця та часу його складання, прочитано вголос (про що є запис в заповіті), складено текст зі слів заповідача, підписано свідком в присутності ще двох свідків.

Враховуючи викладене, підстав для визнання заповіту недійсним судом не встановлено, а отже у задоволенні позовних вимог цій частині та частині визнання права власності на частину будинку та земельної ділянки слід відмовити.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 вимог про визнання заповіту недійсним з підстав дефекту волі заповідача не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 730 грн. 80 коп., що підтверджується квитанціями, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним заповіту, визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,620 га на території Краматорської міської ради в м. Краматорську від 21.07.2010 року, видане Другою державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_6, зареєстроване за реєстровим номером 2888.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, розміром 3,620 га у межах згідно з планом, що розташована на території Краматорської міської ради (КСП Орджонікідзе), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_17 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 17.05.2006 Краматорською міською Радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів про право приватної власності на землю НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_7; НОМЕР_6, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_17, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений суддею 26.09.2018

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко