АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року місто Київ.

Справа № 757/75218/17-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/6138/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченко М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року, у складі судді Цокол Л.І. про відкриття провадження (інформація про час постановлення ухвали та дату складання повного тексту ухвали відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про визнання дій протиправними, зобов`язання надати пільговий квиток та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

15.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року відкрито провадження в даній справі.

Не погодившись з такою ухвалою суду, представник ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та передати справу за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

В скарзі посилався на те, що ухвала прийнята із порушенням норм процесуального права, а саме: ч. 2 ст. 27 та ч. 4 ст. 30 ЦПК України, правил виключної підсудності, встановлених законодавством України для договорів перевезення.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ &quim;Авіакомпанія&quer;Міжнародні Авіалінії України&q?ці; доводи скарги підтримала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відкриваючи провадження в справі суд виходив з ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Апеляційний суд встановив, що вказана процесуальна норма судом була застосована помилково .

Зі змісту заявлених позивачем вимог вбачається, що останній просив визнати дії відповідача щодо відмови у наданні пільгового квитка протиправними, зобов'язати відповідача надати пільговий квиток та відшкодувати моральну шкоду. При цьому посилався на те, що відповідач відмовляє позивачу у наданні пільгового квитка, надання якого передбачено ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з ч.1 ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Положеннями ч.2 ст.910 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу квиток проданий не був, тобто укладення договору перевезення в даному випадку не відбулося.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 ЦПК України позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред'являються за місцезнаходженням перевізника.

Оскільки договір перевезення не був укладений, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги в частині необхідності застосовувати правила виключної підсудності, передбачені ч.4 ст. 30 ЦПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ст. 1-1ЗУ «Про захист прав споживачів», сфера дії вказаного закону регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

За обставинами справи позивач є споживачем послуг і на вказані правовідносини поширюється ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Таким чином, в даному випадку, позивач скориставшись правилами альтернативної підсудності (ч. 5 ст. 28 ЦПК України) та подав позов за зареєстрованим місцем свого проживання в Печерському районі міста Києва.

Разом з тим, прийшовши до вірного висновку про підсудність справи, місцевий суд відкриваючи провадження не вірно застосував процесуальну норму, зазначивши ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни судового рішення в частині застосування процесуальної норми, яка підлягала застосуванню при відкритті провадження на ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу, оскільки апеляційним судом змінено ухвалу лише в частині процесуальної норми. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року змінити в частині застосування норми процесуального права, замість ч. 2 ст. 27 ЦПК України застосувати ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 15 серпня 2018 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: С.М. Рубан

М.М. Іванченко