Справа № 464/8032/15-ц
пр.№ 2/464/283/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2018 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Кравс С.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право на користуванням квартирою та виселення та за позовом третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання недійсними довіреностей та договору купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просить визнати недійсною довіреність, видану від його імені на ім'я ОСОБА_5 16 грудня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстровану в реєстрі за № 1087; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений від його імені та від імені ОСОБА_7, ОСОБА_9 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 22.12.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 3376.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він разом із сім'єю проживає в квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира належить на праві власності йому, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 21.09.2015 року із витягу з реєстру речових прав власності на нерухоме майно дізнався, що право власності на його квартиру з 31.05.2012 року перейшло відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2011 року. Згодом він дізнався, що від його імені 16.12.2011 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дудою С.Б. було посвідчено довіреність, згідно якої він уповноважив свою дружину ОСОБА_5 володіти, користуватися і розпоряджатися всім своїм, укладати всі передбачені законом правочини та ін. Оскільки жодних довіреностей він не укладав та жодних повноважень щодо укладення будь-яких правочинів від його імені не надавав він звернувся із заявою до правоохоронних органів. В ході кримінального провадження було призначено ряд почеркознавчих експертиз. Згідно висновку експерта від 28.10.2015 року № 103 визнано, що виконавцем рукописних записів у графі «Підпис» від його імені та імені ОСОБА_11, ОСОБА_7 ймовірно є одна особа. Виконавцем рукописного запису «ОСОБА_4» та підпису у довіреності ОСОБА_4 від 16.12.2011 року у графі «підпис» є не він, а інша особа. З огляду на те, що належне йому майно відчужене поза його волею, без його відома та згоди просить визнати недійсними вищевказані правочини.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні її майном шляхом їх виселення та зняття з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.12.2011 року вона уклала договір купівлі-продажу із ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та за довіреностями, посвідченими 16.12.2011 року від імені ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7 на підставі якого вона придбала квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до умов вказаного договору продавці зобов'язались звільнити квартиру та зняти всіх з реєстрації не пізніше 22.03.2012 року. Відтак, з 22.03.2012 року відповідачі втратили право на користування її майном. Однак, станом на 22.03.2012 року відповідачі продовжують проживати у спірній квартирі, чим порушують її право власності. Вона неодноразово зверталась до відповідачів із вимогою про виселення із займаної ними квартири та зняття їх з реєстрації. Просить позов задоволити.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулись із самостійними вимогами на предмет спору, а саме із позовом до ОСОБА_2 в якому просять визнати недійсними довіреності видані від імені ОСОБА_7, 16 грудня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстровану в реєстрі за № 1088 та від імені ОСОБА_7, ОСОБА_6 16 грудня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстровану в реєстрі за № 1083. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони зареєстровані у належній їм на спаві спільної власності квартирі АДРЕСА_1, яка також належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 У жовтні 2015 року вони довідались, що їхня квартира продана ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу який посвідчений 22.12.2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. При цьому у договорі продавцем зазначена їхня мама ОСОБА_5, яка діяла від свого імені, а також начебто і він їхнього на підставі довіреностей. Однак, жодних довіреностей на продаж квартири вони не підписували і не могли підписувати, оскільки на момент їх укладення перебували за кордоном. Тому просять позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні змісту уточненої позовної заяви. Зустрічний позов не визнав та пояснив, що договір купівлі-продажу укладений між відповідачкою, позивачем та членами його сім'ї є недійними, оскільки жодного договору останній не підписував та не надавав своїй дружині жодних прав щодо підписання такого договору за довіреністю від його імені. Відтак, позивач є законним власником квартири АДРЕСА_1 та на законних підставах проживає у спірній квартирі. Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Позов третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_12 підтримав в повному обсязі та просить такий задоволити.

В судовому засіданні допитана в якості свідка відповідачка зустрічний позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту зустрічної позовної заяви, просить таку задоволити. Первісний позов та позов третіх осіб не визнала та пояснила, що 22.12.2011 року уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 із ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та за довіреностями, посвідченими 16.12.2011 року від імені ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7 Вказаний правочин відповідає вимогам чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні первісного позову та позові третіх осіб.

Представник третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позов третіх осіб та первісний позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні змісту позову третіх осіб. Зустрічний позов не визнала та пояснила, що договір купівлі-продажу укладений між відповідачкою, третіми особами та ОСОБА_5 є недійними, оскільки жодного договору ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_12 не підписували та не надавав своїй матері жодних прав щодо підписання такого договору за довіреністю від їхнього імені. Відтак, вазаний договір не створює жодних правових наслідків, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 є власниками квартири АДРЕСА_1. Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Треті особи ОСОБА_5 та приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т. в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення відповідачки, представників позивача та третіх осіб, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов первісний позов та позов третіх осіб слід задоволити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б. було посвідчено довіреності від імені ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, якими вони уповноважили ОСОБА_5 на володіння, користування і розпорядження всім їх майном, укладати всі передбачені законом правочини (договори): купувати, продавати, приймати в дар, обмінювати та ін. Згідно змісту даних довіреностей такі зареєстрована в реєстрі за № 1087, № 1088 та 1083 відповідно (т.1 а.с 102, 104, 106).

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз № 103 від 28.10.2015 року виконавцем рукописних записів у графі «Підпис»: «ОСОБА_4» у довіреності ОСОБА_4 від 16.12.2011 року , «ОСОБА_7» у довіреності ОСОБА_7 від 16.12.2011 року та «ОСОБА_6» у довіреності ОСОБА_9 від 16.12.2011 року у ймовірно є одна особа. Виконавцем рукописного запису «ОСОБА_4» та підпису у довіреності ОСОБА_4 від 16.12.2011 року у графі «Підпис» є не ОСОБА_4, а інша особа. Виконавцем рукописного запису «ОСОБА_7» та підпису у довіреності ОСОБА_7 від 16.12.2011 року у графі «Підпис» є не ОСОБА_7, а інша особа (т.1, а.с. 111-120).

Із висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз № 104 від 04.11.2015 року вбачається, що виконавцем рукописного запису «ОСОБА_6» та підпису у довіреності ОСОБА_9 від 16.12.2011 року у графі «Підпис» є не ОСОБА_9, а інша особа (т.1 а.с.121-122).

Крім того, згідно відомостей бази про осіб, які перетнули державний кордон України за період з 01.01.2010р. по 12.10.20165р., третя особа ОСОБА_7 з 2010р. в»їхала на територію України лише 24.05.2015р., а ОСОБА_9 - 30.03.2012р. Зазначене свідчить про їх відсутність на території України станом на 16.12.2011 року, а відтак, про неможливість останніми видати оспорювані довіреності .

З огляду на зазначені обставини та враховуючи те, що ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не підписували довіреностей посвідчених приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстрованих в реєстрі за № 1087, 1088, 1083 відповідно, якими б уповноважили ОСОБА_5 на володіння, користування і розпорядження всім їхнім майном, суд приходить до висновку про відсутність їх волевиявлення на їх укладення, а тому вказані довіреності слід визнати недісними, у зв»язку із тим, що такі не відповідають вимогам ст.203 ЦПК України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

22.12.2011 року між ОСОБА_5, яка діяла від власногоі мені та імені ОСОБА_4., ОСОБА_9, ОСОБА_7 на підставі довіреностей посвідчених 16.12.2011 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дудою С.Б. за реєстровими № 1083, 1087, 1088 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та, яка належала ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_9. , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 10.10.1996 року Квартирно-експлуатаційною частиною району, згідно розпорядженням № 4126 від 08.10.1996 року (т.1, а.с 78-79).

Враховуючи визнання недійними довіреностей виданих ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - ОСОБА_5 посвідчених приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстрованих в реєстрі за № 1087, 1088, 1083, у зв'язку із відсутністю волевиявлення останніх на укладення договору купівлі-продажу від 22.12.2011 року, суд вважає, що такий правочин не відповідає вимогам ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України, а тому відповідно до ст.215 ЦК України договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений від імені ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_9 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 22.12.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 3376 є недійсним.

З огляду на вищезазначені обставини первісний позов та позов третіх осбі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Зустрічний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступні обставини.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд незалежно від волі інших осіб.

З огляду на задоволення первісного позову та визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений від імені ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_9 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 22.12.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 3376, а відтак, наявність права власності останніх на спірну квартиру, суд приходить до висновку про відстуність підстав для їх виселення та визнання такими, що втратили право на користування вказаною квартирою, а тому зустрічний позов є безпідставним та до задоволення не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1367 грн. 80 коп. та на користь позивача ОСОБА_7 підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1280 грн.

На підставі ст.ст. 203, 204, 215, 237, 249, 317, 319, 321, 655 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними та позов ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання недійсним довіреності та договору купівлі-продажу - задоволити.

Визнати недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5 16 грудня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстровану в реєстрі за № 1087.

Визнати недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_7, 16 грудня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстровану в реєстрі за № 1088.

Визнати недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_7, ОСОБА_6 16 грудня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дуда С.Б., зареєстровану в реєстрі за № 1083.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений від імені ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_9 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 22.12.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 3376.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати 1367 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 судові витрати - 1280 грн. судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_14 про визнання осіб такими, що втратили право на користуванням квартирою та виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.08.2018р.

Головуюча: