Справа №: 398/2365/17
провадження №: 2-з/398/1/18
УХВАЛА

"05" січня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря Сніжко І.М., розглянувши клопотання позивача про забезпечення доказів,

вставновив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог ВАТ завод "Агромаш", треті особи, які не заявляють самостійних вимог КП Житлогосп, ФОП ОСОБА_5І, Виконком Олександрійської міської ради, Олександрійська міська рада, про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю службовими особами органу місцевого самоврядування.

7 грудня 2017 року позивач подав клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у відділі кадрів КП Житлогосп відомостей щодо повних анкетних даних громадян: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, а також відомостей щодо графіку чергування цих осіб на обєкті ЦМК ВАТ завод Агромаш (м. Олександрія, вул. Нагорна, 106) у 2012-2015 роках. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що прізвища вказаних вище осіб вказав ОСОБА_25 у своєму протоколі допиту у кримінальному провадженні, однак анкетних даних цих осіб у протоколі не зазначено. Також позивач вказує, що вказані особи через те, що вже минув тривалий час можуть забути обставини, що мають значення у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав заяву із наведених у ній підстав.

У судовому засіданні представник третіх осіб Олександрійської міської ради і Виконкому Олександрійської міської ради ОСОБА_26 заперечував проти задоволення заяви відповідача у звязку з тим, що вона не відповідає вимогами ст.177 ЦПК України, у ній не вказані повні імена свідків, а також допит цих осіб доцільно проводити під час досудового розслідування.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв і клопотань від них не надходило.

Інші треті особи у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв і клопотань від них не надходило.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення доказів, суд дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України (у ред., чинній станом на 03.08.2017) особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідно до ст.116 ЦПК України (у ред. від 15.12.2017) суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення доказів встановлені ст. 177 ЦПК України (у ред. від 15.12.2017).

Виходячи із системного аналізу норм зазначених статей закону і також ст.136, 137 ЦПК (у ред., чинній станом на 03.08.2017) і ст. 116, 117 ЦПК України (у ред. від 15.12.2017) неможливість подання доказів або складнощі у поданні доказів можуть зумовлюватись загрозою неможливості дослідження певних доказів у майбутньому (наприклад, свідок у справі планує довготривалий виїзд з країни, або тим, що речовими доказами у справі є речі, які швидко псуються та можуть не зберегтись до судового засідання). Закон не встановлює переліку таких обставин, тому наявність підстав для забезпечення доказів встановлюється судом в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Тобто, забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як доказів при розгляді та вирішенні цивільних справ у суті.

Обставини на які посилається позивач ОСОБА_1, не вказують на те, що подання потрібних доказів у майбутньому, зокрема подання до суду документів, які місять анкетні дані можливих свідків та відомості про графік їх роботи, а також допит цих свідків, може стати неможливим або ускладненим. Зокрема, позивач не навів жодних підтверджень того, що письмові докази, які він просить витребувати у КП Житлогосп можуть бути втрачені.

Також заява позивача не місить достатнього обґрунтування наявності обставин, які можуть унеможливити допит можливих свідків. По-перше, у задоволенні клопотання позивача про допит вказаних осіб ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 6 грудня 2017 року без виходу до нарадчої кімнати, було відмовлено у звязку з тим, що воно не містило повних імен та адрес місця проживання або роботи свідків та належного опису обставин, що входять до предмету доказування у справі, які вони можуть підтвердити. Заява позивача про забезпечення доказів не усуває цих недоліків, оскільки зазначених відомостей також не містить. Тому достатніх підстав для виклику зазначених у заяві позивача осіб як свідків з огляду на викладені вище вимоги закону немає. По-друге, можливість зазначених у заяві осіб забути відомі їм по справі обставини у звязку з тим, що з часу подій, які є предметом розгляду, минув тривалий час, не може бути врахована судом як єдина підстава для забезпечення доказів. Можливість людини забути відому їх інформацію є природнім процесом і залежить від багатьох факторів, одним з яких є час. Однак, позивач не навів жодного обґрунтування того, у звязку з чим ризик такого забуття підвищився саме зараз. До того ж, неможливо вирішувати питання про наявність перешкод у допиті свідків за відсутності з боку позивача належного обґрунтування виклику зазначених ним осіб як свідків із зазначенням імен цих осіб та з викладом обставин, які вони можуть підтвердити.

Також позивач посилається на те, що йому усно було відмовлено в наданні анкетних даних вказаних у заяві осіб, коли позивач звернувся до КП Житлогосп. Проте, заява позивача не місить будь-яких підтверджень факту такого звернення і відмови у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 116, 117, п.11 Перехідних положень ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Орловський В.В.