Справа № 727/4087/18
Провадження № 2/727/1043/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі : головуючого судді Волошина С.О.

секретар судового засідання Усманова А.Д.

з участю: представника позивача

за первісним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Чернівці справу за первісним позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), інтереси якого на підставі довіреності представляють ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5) про виділення майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5) в інтересах та від імені якого діє адвокат Приймак Людмила Іванівна (АДРЕСА_6) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділення майна в натурі.

В позовній заяві вказує, що 28 жовтня 2013 року ним придбано 2/3 частини житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 володіє 1/3 частиною квартири за вищевказаною адресою.

В лютому 2018 році він виявив, що відповідач за час його відсутності самовільно розпочав у даній квартирі здійснювати ремонтно-монтажні роботи, у зв'язку із чим пошкодив повністю його частину квартири разом зі всім майном, що знаходилося всередині, а саме меблі, побутову техніку, одяг, особисті речі. Відповідачем всупереч його зауважень та попереджувальних бесід правоохоронних органів, ведуться самовільні ремонтно-монтажні роботи у квартирі, що призвело до пошкодження цілісності його 2/3 частини квартири та в майбутньому може призвести до повного знищення майна.

Вказує, що його спільне проживання разом з відповідачем на території однієї квартири без її розподілу в натурі неможливе, у зв'язку з чим просить припинити право спільної часткової власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і виділити в натурі та визнати право власності за ним на 2/3 частини квартири, у відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи.

03 травня 2018 року, дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 10.30 год. 30.05.2018р.

15 червня 2018 р. ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду з зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

В зустрічній позовній заяві посилається на те, що він є власником 1/3 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач є власником 2/3 частки вказаної квартири.

Квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку загальною площею 89.9 кв.м, в тому числі житловою площею 46,0 кв.м.

Вказує, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №472 від 07.06.2018 року, виділити в натурі 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, технічно можливо, у зв'язку з чим просить виділити йому у власність в натурі 33/100 частини вказаної квартири, право спільної часткової власності на квартиру припинити, та стягнути з відповідача за зустрічним позовом на його користь судові витрати.

15 червня 2018 року, ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, прийнято до спільного розгляду та обєднано в одне провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3, інтереси якого на підставі довіреності представляють ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах та від імені якого діє адвокат Приймак Людмила Іванівна до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності (а.с.83).

03 липня 2018 року, ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, за клопотанням сторін, для належної підготовки справи для розгляду по суті, по даній цивільній справі продовжено строк підготовчого провадження на п'ятнадцять днів (а.с.98).

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні первісний позов підтримала повністю, просила його задовольнити та не заперечувала в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 Крім того, звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог, згідно якої просила виділити в натурі та визнати право власності за позивачем ОСОБА_3 на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2., загальною площею 59,90 кв.м., а саме на: коридор площею 2,00 кв.м., коридор площею 2,30 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., ванну кімнату площею 3,10 кв.м., кухню площею 12,80 кв.м., кімнату площею 16,0 кв.м., веранду площею 9,00 кв.м., веранда площею 11,30 кв.м., комору площею 2,30 кв.м.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні свої зустрічні позовні вимоги підтримав та не заперечував проти задоволення первісних позовних вимог. Крім цього, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь половину витрат за проведення експертизи.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з даних вимог закону, заслухавши думку сторін, зокрема, що відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом позов визнали повністю, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі на підготовчому провадженні слід ухвалити рішення, яким первісний позов та зустрічний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу двохкімнатної квартири АДРЕСА_3 загальною площею 89,10 кв.м, в тому числі житловою площею 45,20 кв.м, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 5176 (копія на а.с.12-13). Згідно даного договору ОСОБА_3 прийняв у власність 2/3 частки квартири, а ОСОБА_7 прийняла у власність 1/3 частку квартири. Право власності на квартиру зареєстроване 28 жовтня 2013 року, номер запису про право власності ОСОБА_3 3105830, номер запису про право власності ОСОБА_7 3105843, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.11).

08 травня 2014 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_2 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балковим М.М. (а.с.50).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» встановлено, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до висновку №477 судової будівельно-технічної експертизи від 07.06.2018 р. встановлено, що ринкова вартість житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 загальною площею 89,9 кв. м. становить 1724000 грн. Технічний стан квартири задовільний, ідеальна частка власника 1/3 частки за площею не менша за мінімально необхідну площу однокімнатної квартири, з технічної точки зору виділити в натурі частку майна, що належить ОСОБА_10 та відповідає 1/3 ідеальних часток житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 технічно можливо. Експертом запропоновано наступний варіант розподілу квартири на дві частини у співвідношенні 1/3 та 2/3:

1. Власнику 1/3 частки надати наступні приміщення квартири: кімнату площею 10,40 кв.м., кімнату площею 19,60 кв.м. Вартість цієї частини квартири дорівнює 575306 грн., що на 639 грн. більше за ідеальну частку.

2. Власнику 2/3 часток надати наступні приміщення квартири: коридор площею 2,00 кв.м., коридор площею 2,30 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., ванну кімнату площею 3,10 кв.м., кухню площею 12,80 кв.м., кімнату площею 16,0 кв.м., веранду площею 9,00 кв.м., веранда площею 11,30 кв.м., комору площею 2,30 кв.м. Вартість цієї частини квартири дорівнює 1148696 грн., що на 639 грн. менше за ідеальну частку.

Для відокремлення приміщень квартири необхідно встановити перегородку в прим. 4-6, пробити дверний отвір в прим 4-6 площею 10,4 кв.м та в прим. 4-7 (а.с.61-73).

Висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи свідчить про те, що наявна технічна можливість виділення в натурі 2/3 та 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири за вищевказаною адресою, є технічна можливість виділу частки відповідно до часток співвласників і тому, суд вважає за необхідне виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_3 на 2/3 (67/100) частини квартири за адресою: АДРЕСА_2., загальною площею 59,90 кв.м., а саме на: коридор площею 2,00 кв.м., коридор площею 2,30 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., ванну кімнату площею 3,10 кв.м., кухню площею 12,80 кв.м., кімнату площею 16,0 кв.м., веранду площею 9,00 кв.м., веранду площею 11,30 кв.м., комору площею 2,30 кв.м., як відокремлене нежитлове приміщення з окремим входом. Вартість цієї частини квартири дорівнює 1148696 грн., що на 639 грн. менше за ідеальну частку. Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/3 (33/100) частини квартири за адресою: АДРЕСА_4., загальною площею 30,00 кв.м., а саме на: кімнату площею 10,40 кв.м., кімнату площею 19,60 кв.м. Вартість цієї частини квартири дорівнює 575306 грн., що на 639 грн. більше за ідеальну частку, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості частини квартири в сумі 639 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач за первісним позовом при поданні до суду позову про сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Таким чином, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору (352,40грн.) сплаченого при поданні позову, а 352 гривні 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору оскільки, являється ветераном війни, що підтверджується копією посвідчення ветерана війни (а.с.60).

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору, суд виходить з того, що оскільки позивачу необхідно з Державного бюджету повернути 352,40 коп., і з позивача на користь Держави також необхідно стягнути 352,40 коп., таким чином, сторін необхідно звільнити від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Крім цього, згідно квитанції експерта ОСОБА_11 від 07.06.2018 року, ОСОБА_12 сплатив експерту за проведення експертизи 2200 грн. (а.с.82), таким чином з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 половину витрат за проведення експертизи в сумі 1100 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»; п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»; ст.ст.319, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст.4, 7, 8, 10, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_3 на 2/3 (67/100) частини квартири за адресою: АДРЕСА_2., загальною площею 59,90 кв.м., а саме на: коридор площею 2,00 кв.м., коридор площею 2,30 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., ванну кімнату площею 3,10 кв.м., кухню площею 12,80 кв.м., кімнату площею 16,0 кв.м., веранду площею 9,00 кв.м., веранду площею 11,30 кв.м., комору площею 2,30 кв.м., як відокремлене приміщення з окремим входом, вартість цієї частини квартири дорівнює 1148696 грн.

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/3 (33/100) частини квартири за адресою: АДРЕСА_4., загальною площею 30,00 кв.м., а саме на: кімнату площею 10,40 кв.м., кімнату площею 19,60 кв.м., як відокремлене приміщення з окремим входом, вартість цієї частини квартири дорівнює 575306 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5, інваліда третьої групи, судові витрати по справі, а саме половину витрат за проведення експертизи в розмірі 1100 (одну тисячу сто) гривень, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5, інваліда третьої групи, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, різницю вартості частини квартири в розмірі 639 (шістсот тридцять дев'ять) гривень, 00 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ : С.О. Волошин