Справа № 664/497/18
Провадження № 2/664/737/18
13 серпня 2018 року Цюрупинський районний суд
Херсонської областi
в складі: судді Яценка О.М.,
за участі секретаря судового засідання Брустман О.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємця,-
Відповідачем ОСОБА_1 до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає частково, а саме просить не стягувати комісію та зменшити розмір пені, та розглянути справу за його відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК Україниспадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Разом з тим, перевіряючи суму нарахованої заборгованості суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 (яка набрала чинності 05 червня 2007 року), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Таким чином, враховуючи те, що позивачем нарахована заборгованість по сплаті комісії в сумі 237,84 грн., яка повязана з особою ОСОБА_2, а також не зазначено за надання яких послуг банком нараховано таку комісію, тому сума комісії стягненню не підлягає.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок по виплаті пені за порушення померлою ОСОБА_2 строків виконання кредитного договору. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що нарахований розмір пені значно перевищує суму заборгованості за тілом кредиту і вважає за можливе, виходячи з того, що відповідач є особою пенсійного віку (30.01.1954 р.н.), та з того, що розмір неустойки значно перевищує тіло кредиту, застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України і зменшити розмір пені до розміру тіла кредиту, тобто, до 335,28 гривень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги АТ «КБ «ПриватБанк»» задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 695,11 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 142, 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551, 616, 625, 1049-1054, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд
Позовнi вимоги акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 695,11 грн..
У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
Повне рішення буде складено 22.08.2018 року.
На рішення протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення з 22.08.2018 року, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.
Суддя підпис ОСОБА_3
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.