Справа № 185/1213/18
Провадження № 2/185/1562/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Палюх Т. Д., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 і просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 152 420 грн.00 коп. та допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час ОСОБА_3 є повнолітньою, продовжує навчатись у Вищому державному навчальному закладі «Українська медична стоматологічна академія», на 1 курсі денної, контрактної форми навчання та не має змоги самостійно отримувати заробіток. Сума навчання за один рік становить 24 914 грн., сума вартості проживання у гуртожитку за навчальний рік становить 5 570 грн., позивач вже витратила 30 484 грн., а термін навчання доньки складає з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2022 рік. Добровільно відповідач не приймає участі додаткових витратах, вважає за необхідне стягнути їх в повному обсязі з відповідача.

Позивач та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила суду, що зайнята доглядом за молодшою дитиною ОСОБА_4, котра постійно хворіє, тому вона не може влаштуватись на роботу, отримує допомогу від волонтерів. Також надала виписки із медичних амбулаторних карток доньки ОСОБА_4 та свої. Сплата за навчання та проживання у гуртожитку доньки ОСОБА_3 непомірно велика, тому просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач подав заяву про розгляд справу за його відсутності, позов не визнав з підстав, зазначеним ним у письмовому відзиві, а саме: вважає, що позивач невірно розрахувала суму додаткових витрат, а саме те, що вона з загальної заявленої суми просить суд стягнути з нього 99 656 грн. на майбутнє навчання доньки, однак відсутні гарантії, що донька провчиться на тих самих умовах до 2022 року, що вже сплачену суму у розмірі 30 484 грн. не поділила порівну між собою та ним, додатково вказав, що на його утриманні знаходяться діти його другої дружини та двоє непрацездатних батьків похилого віку.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, посилаючи на викладені доводи у відзиві.

Вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, вивчивши письмові докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвами про народження.

Згідно із рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/7667/14 від 20 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття.

22 лютого 2018 року ОСОБА_3 досягла повноліття.

ОСОБА_7 навчається у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» на першому курсі, на денній, контрактній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2022 року.(а.с.17)

Вартість навчання у 2017-2018 роках складає 24 914 грн., вартість проживання у гуртожитку у 2017-2018 роках складає 5 650 грн., на загальну суму 30 564 грн. (а.с.16).

Із наданих суду квитанцій вбачається, що позивач сплатила кошти за навчання та проживання дитини за 2017-2018 учбовий рік у період до 22.02.2018року, тобто до досягнення дочкою ОСОБА_8 повноліття(а.с.18,19).

Позивач ОСОБА_1 офіційно не працює, оскільки малолітня донька ОСОБА_9 постійно хворіє та потребує догляду.

Згідно довідки ОСББ «Комарова 16» від 15 квітня 2018 року ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_2 не проживає з нею та дітьми з 2014 року, участі у житті родини не приймає.

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу понесених додаткових витрат на навчання та проживання дитини.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Посилання позивача на застосування ст. 185 СК України й після досягнення дочкою ОСОБА_8 повноліття, суд не сприймає до уваги, оскільки застосування вказаної статті регулюють правовідносини, що стосуються неповнолітніх дітей, а правовідносини щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період їх навчання регулюються статтями 199, 200, 201 СК України.

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим частково. Такий висновок суду склався з огляду на ті обставини, що додаткові витрати підтверджені належними і допустимими доказами, вони викликані навчанням дитини. Батьки повинні нести додаткові витрати на дитину в рівних частках. Істотних обставин, виходячи з яких у суду були б підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 повинна одноособово нести додаткові витрати, а відповідач не може і не повинен приймати участі в цих витратах, не встановлено. В той же час, суд не вбачає й підстав і для покладення лише на відповідача додаткових витрат на утримання дитини. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина понесених позивачем і доведених в судовому засіданні додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, в період до досягнення нею повноліття 22.02.2018року, в сумі 15 282 грн. ( 30 564 грн.: 2).

Посилання позивача на застосування ст. 185 СК України й після досягнення дочкою ОСОБА_8 повноліття, суд не бере до уваги, оскільки правила вказаної статті регулюють правовідносини, що стосуються неповнолітніх дітей, а правовідносини щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період їх навчання регулюються статтями 199, 200, 201 СК України.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц розяснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) .

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 199 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_10, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, додаткові витрати, понесені на неповнолітню дитину ОСОБА_3, 22.02.2000року народження, у розмірі 15282 (п"ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дві) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в сумі 704,80грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т. Д. Палюх