Справа № 629/1869/18
Номер провадження 2/629/925/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченка О.А., за участю секретаря Фалькової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідач, в якій просить суд змінити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь ОСОБА_2, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши їх розмір з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що він не працює, являється інвалідом ІІ групи та отримує пенсію, більша частина якої утримується на сплату аліментів на утримання дитини. Коштів, які залишаються після відрахування не вистачає, оскільки йому також необхідно проходити курс лікування у звязку із захворюванням.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1, не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Раніше в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_4, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та прохала суд їх задовольнити, посилаючись на те, що її син ОСОБА_1, є інвалідом другої групи з ураженням опорно-рухового апарату та перебуває на Д-обліку, має ряд побічних захворювань (в тому числі язву 12-палої кишки та переніс вже декілька операцій), страждає на хронічний гепатит, має вади зору, а тому працювати не має змоги і сплачувати аліменти в тому розмірі, що визначив суд не має можливості. Він допомагає дитині добровільно, окрім обовязкової сплати аліментів, тобто надає допомогу у придбанні одягу для дитини не тільки для школи, а й у повсякденному житті .

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2017 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із звіту про здійснені відрахування та виплати Управління праці та соціального захисту населення в Лозівському районі Харківської області вбачається, що з ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області стягуються аліменти за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року в сумі 888 грн.50 коп. (а.с.18).

Із довідки Управління праці та соціального захисту населення Лозівського району Харківської області про отримання (неотримання) допомоги від 29.03.2018 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівського району Харківської області та отримує допомогу, як інвалід 2 групи, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю», яка призначена у розмірі 1452 грн.

На підтвердження свого матеріального становища позивачем були надані копії наступних документів: копія довідки МСЕК, медичні документи, довідка про доходи (а.с.7-16,18).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, позиції відповідача, який не заперечував проти зменшення розміру стягуваних аліментів, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, а також потреби дитини; рівень споживчих цін на продукти харчування та предмети одягу, вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За таких обставин, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.12,13,76,81,89,200,259,264,265,268 ЦПК України, ст.180,181,182,183,199 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.07.2017 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Комарова, буд.25, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №629/1143/17, виданий 21.07.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучив його до матеріалів справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м.Лозова, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Комарова, буд.25.

Суддя О.А.Ткаченко