справа №-642/2011/18
Провадження №-2/642/1045/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Бородіної О.В., за участю секретаря Буряковської К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11, ОСОБА_3 ,ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, третя особа Департамент реєстрації місця проживання у Холодногірському районі м. Харкова, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,-

встановив:

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати відповідачів такими, що втратили правокористування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_2

В обгрунтування позовних вимог вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 26.10.2015 року.

Позивач зазначає, що 25.07.2017 року він уклав усний договір з ОСОБА_9, 18.09.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_10 , 18.09.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_11, 19.09.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_3 ,20.09.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_12, 09.10.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_4 , 09.10.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_5 , 25.10.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_13, 30.10.2017 року уклав усний договір ОСОБА_15,31.10.2017 року уклав усний договір з ОСОБА_7, про те, що він, як власник квартири надасть відповідачам тимчасову реєстрацію у своїй квартирі на 6 місяців щоб відповідачі мали можливість оформити та отримати в органах Міграціїної служби посвідку на тимчасове проживання в Україні. Після спливу шести місяців від дня її реєстрації в квартирі вони зобов*язувалися добровільно знятися з реєстрації. Фізично Відповідачі в цій квартирі жодного разу не знаходилися, комунальними послугами не користувалися, особистих речей відповідачів в квартирі ніколи не було, жодну поштову кореспонлецію за цією адресою відповідачі ніколи не виписували та не отримували. Оскільки фізично за цією адресою їх ніколи не було, ключів від квартири в них також не було. Оскільки весь цей час в цій квартирі мешкаю я з сином та дружиною. Разом з тим, після спливу строку на який відповідачі були зареєстровані, позивач намагався врегулювати спір у досудовому порядку, а саме 6уло здійснено по кілька дзвінків відповідачам та направлено електронного листа, мессенджер «Viber». Дзвінки та смс повідомлення залишилися без відповідей з боку відповідачів.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 24.04.2018 року КП «Жилкомсервіс» АДРЕСА_3 відповідачі були зареєстровані (прописані) у період з 25.07.2017 року по 31.10.2017 року.

Тобто позивач вказує, що знятися з реєстрації добровільно відповідачі повинні були до 30.04.2018 року, але відповідачі не виконали взяті на себе зобов 'язання та з реєстрації не знялися.

Ніякого майна, що належить відповідачам в квартирі немає. Посилається на cт. 71 ЖК України, відповідно до якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Реєстрація місця проживання відповідачів в належній позивачу на праві приватної власності квартиpі сторонніх осіб перешкоджає йому користуватися і вільно розпоряджатися належним йому майном, в тому числі завдає суттєвих збитків при оплаті комунальних послуг та послуг на утримання житла (квартирної плати), що призводить до порушення його прав приватної власності, тому позивач звернувся до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явився про слухання справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 26.10.2015 року, що підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 24.04.2018 року КП «Жилкомсервіс» АДРЕСА_3 усі відповідачі були зареєстровані (прописані) у період з 25.07.2017 року по 31.10.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, суд, враховуючи визнання позову відповідачами, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і охоронюваних інтересів сторін і інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст. 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (нині частина 4 статті 206 ЦПК) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Виходячи із зазначених приписів Закону та розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем і ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, позов в частині визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимогу позову про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації.

У відповідності до п.3 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку).

Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, що передбачено п. 26 вищевказаних правил.

З врахуванням вищенаведеного, вимога позову про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою яка належить позивачу є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

В частині вимоги про зняття з реєстрації відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстрації у зазначеній квартирі, у порядку встановленому зазначеними Правилами та Законом.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 82, 89, 206, 210, 259, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11, ОСОБА_3 ,ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, третя особа Департамент реєстрації місця проживання у Холодногірському районі м. Харкова, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4

Визнати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п/п15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Бородіна