Справа № 610/1926/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.08.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Храмцова В.Б.,

при секретарі - Кравченко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Балаклія цивільну справу № 610/1926/18 2/610/849/2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказала, що на підставі Договору дарування від 23.07.2005 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача, яка по теперішній час є зареєстрованою у вказаній квартирі, однак в ній фактично не проживає з 2007 року, її місце проживання позивачу не відоме.

20.06.2018 року комісією під головуванням депутата Балаклійської міської ради Лебідь А.П. був складений Акт обстеження про не проживання відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації з 2007 року.

Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися нею та негативно впливає на її бюджет.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно БТІ від 06.08.2009 року ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 23.07.2005 року.

Із довідки Балаклійської міської ради Балаклійського району Харківської області від 18.06.2018 року № 1664 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 2 осіб.

З акту від 20.06.2018 складеного депутатом Балаклійської міської ради Харківської області Лебідь А.П., в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована, але фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім'ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, обов'язковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин .

Із змісту позову вбачається, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2007 року з власної волі, її речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у липні 2018 року. Відповідач не проживає у квартирі позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319,321,391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 64200, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання: 64200, АДРЕСА_1.

Суддя В.Б. Храмцов