УХВАЛА

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 666/3199/15-ц

провадження № 61-12326св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., СтрільчукаВ. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна, орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_7, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 2 липня 2016 року, постановлену у складі судді Ус О. В., та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 1 березня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Склярської І. В., Вейтас І. В., Радченка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 6 травня 2005 року, визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом надання дублікатів ключів та вселення, зобов'язання не чинити в подальшому перешкод у користуванні будинком.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 2 липня 2015 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2016 року справа розподілена іншому судді.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 2 липня 2016 року справу прийнято суддею до свого провадження, залучено до участі у справі третю особу - орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради, призначено судове засідання на 12 вересня 2016 року, позовну заяву залишено без руху з наданням п'ятиденного строку для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно було доплатити судовий збір у розмірі 4 141, 20 грн, визначений судом з урахуванням вимог частини другої статті 80 ЦПК Україниу редакції, чинній на час розгляду справи.

Зокрема суд зазначив, що визначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, тому суд попередньо визначив ціну позову у розмірі 700 000 грн та з урахуванням кількості вимог майнового та немайнового характеру визначив суму судового збору.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду в частині залишення позовної заяви без руху для доплати судового збору, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її в зазначеній частині, в тому числі і в частині визначення ціни позову в розмірі 700 000 грн та зобов'язання позивача доплатити судовий збір у розмірі 4 141, 20 грн.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 1 березня 2017 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 2 липня 2016 року в частині залишення позовної заяви без руху для доплати судового збору залишено без змін.

У квітні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 1 березня 2017 року та ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 2 липня 2016 року в частині визначення ціни позову, зобов'язання доплатити судовий збір, залишення позовної заяви без руху, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції після відкриття провадження у справі не мав права попередньо визначати розмір судового збору та залишати позовну заяву без руху. Крім того, визначення судом ціни позову у розмірі 700 000 грн є безпідставним, оскільки позивачем додано до позову договір купівлі-продажу від 6 травня 2005 року, у якому визначено вартість спірного будинку у розмірі 47 165 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 293 ЦПК України у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги,окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Відповідно до статті 324 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 2 липня 2016 року не відноситься до наведеного переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, а ухвала апеляційного суду Херсонської області від 1 березня 2017 року не перешкоджає подальшому провадженню у справі, вказані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про закриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинок, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом надання дублікатів ключів та вселення, зобов'язання не чинити в подальшому перешкод у користуванні будинком.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук