Провадження №2/523/901/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 заяву цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В позовних вимогах позивач просить:

-Визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей- Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО ОСОБА_5М, на квартиру № 76 у будинку № 76, що розташована по проспекту Добровольського у м. Одеса - протиправними;

-Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 - скасувати.

В суд від представника позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За правилами ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з &?а;…&?е; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &lі;…&?а;. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із вирішенням питанням щодо спільної сумісної власності, а також невиконанням, умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Така правова позиція відповідає правовій позиції, яка висловлена у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14.06.2016 року у справі № 21-41а16/826/4858/15 за позовом фізичної особи до державного реєстратора прав на нерухоме майно, ГУЮ у місті Києві, треті особи ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ, ТОВ Сол-Істейт про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, щодо подібних спірних правовідносин, зазначено, що колегія суддів вважає, визначальним принципом правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, якій полягає у змагальності сторін, суд, якій розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом встановленим законом у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року. Постановою Верховного Суду України провадження по справі, яке розглянуто в порядку адміністративного судочинства закрито.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

В процесі розгляду справи зі сторони позивача надійшла уточнена позовна заява де в якості співвідповідача визначено ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Керуючись ст.ст. 51,208-209 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заявила клопотання про закриття провадження по справі залишити без задоволення.

2. Залучити до участі в справі якості співвідповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя