Справа № 169/906/18
Провадження № 2/169/259/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернуласядо суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що воназ 06 грудня 2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 23. Від шлюбу у них є малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказуючи, що з весни 2018 року подружні відносини між ними фактично припинені, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просилашлюб розірвати.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує із викладених у ньому підстав, та просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, та просив справу розглядати без його участі.

Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом частини 1 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 06 грудня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 23 (а.с. 8). Під час шлюбу у них народилася одна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують з весни 2018 року, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до пункту 1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 352 грн 40 коп.

На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 грудня 2011 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 23, розірвати.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 49 від 08 листопада 2018 року на рахунок № 3397, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37834092, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський рн/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2.

Повне рішення складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий