У Х В А Л А

03 липня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/15007/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/5157/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В., розглянувши питання про відвід судді Вербової І.М.,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пунктів 8,9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У провадженні Апеляційного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО» про звернення стягнення на заставлене майно (грошові кошти), за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва, ухвалене під головуванням судді Хоменко О. Л. 28 лютого 2017 року.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М. Судді, які входять до складу колегії: ВербоваІ.М. (головуючий суддя), Головачов Я.В. та Шахова О.В.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 серпня 2018 року о 10 год. 00 хв. (а.с.109, 113).

21 червня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_7, уповноваженого ОСОБА_8, що діє від імені позивача ОСОБА_2, про відвід судді Вербової І.М. з тих мотивів та підстав, що ПАТ «БАНК КАМБІО» не виконав вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не зазначив чітко поважних підстав пропуску процесуальних строків на апеляційне оскарження судового рішення, а також щодо виникнення питань, пов'язаних зі сплатою судового збору, в той час як Апеляційним судом міста Києва в складі судді Вербової І.М. в порушення вимог процесуального закону поновлено Банку процесуальний строк на оскарження судового рішення без поважних на те підстав і відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2018 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ - головуючого судді (судді-доповідача) Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В., визнано відвід судді Вербової І.М. необґрунтованим, передано справу на автоматизований розподіл для визначення судді, який вирішить питання про відвід, у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., у задоволенні заяви про відвід судді Вербової І.М. відмовлено.

Разом з тим, 02 липня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла вдруге заява ОСОБА_7, уповноваженого ОСОБА_8, що діє від імені позивача ОСОБА_2, про відвід судді Вербової І.М., з тих мотивів та підстав, що 27 червня 2018 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, були виявлені нові процесуальні порушення, допущені суддею Вербовою І.М., що підтверджують факт її упередженості та необ'єктивності.

Так, нормами ЦПК України не передбачено можливості подання двох апеляційних скарг на одне рішення суду від однієї особи. При цьому, скаржником подано дві апеляційні скарги від різних представників, в яких оскаржується рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року, а тому головуючому було необхідно надати скаржнику строк для можливості останнього визначитись з пріоритетністю поданих апеляційних скарг. Таким чином, прийняття суддею Вербовою І.М. одночасно двох апеляційних скарг, а в подальшому відкриття апеляційного провадження свідчить про те, що суддя Вербова І.М. є упередженою та необ'єктивною щодо розгляду даної справи.

Так, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Так, суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об'єктивної неупередженості і рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє то тих пір, поки не доведено інше.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Апеляційним судом міста Києва в складі судді Вербової І.М. на стадії вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Банку, поданою 10 травня 2018 року (на стадії залишення апеляційної скарги без руху), Банком не було сплачено судовий збір в розмірі 10 335 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу, направлену 10 травня 2018 року, залишено без руху та надано п'ятиденний строк для сплати судового збору у визначеному розмірі. Копію даної ухвали отримано Банком 29 травня 2018 року (а.с.83), а тому останній день для виконання вимог ухвали - 04 червня 2018 року.

Разом з тим, 01 червня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва направлено аналогічну за змістом апеляційну скаргу ПАТ «БАНК КАМБІО», подану на те ж саме оскаржуване рішення, з оригіналом платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 7 579 грн. 00 коп., тобто судовий збір було сплачено не в повному обсязі (а.с.84, 85-87, 88). Зарахування вказаного судового збору перевірено через Інформаційні судові системи, зроблено відповідний скрін-шот (а.с.96). Однак, з урахуванням раніше поданої апеляційної скарги ПАТ «БАНК КАМБІО» на те ж саме оскаржуване судове рішення, залишеної без руху, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року (а.с.97-98) апеляційну скаргу Банку також залишено без руху, зокрема, для сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2018 року (а.с.80-81) Банком у п'ятиденний строк, визначений судом, а саме 04 червня 2018 року направлено оригінал платіжного доручення про сплату (доплату) судового збору в розмірі 2 756 грн. 00 коп. (а.с.101) та копію платіжного доручення про сплату судового збору, раніше поданого до суду, в розмірі 7 579 грн. 00 коп. (а.с.102).

Таким чином, юридичною особою ПАТ «БАНК КАМБІО» у повному обсязі сплачено судовий збір у розмірі, визначеному судом, за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 10 335 грн., зарахування судового збору перевірено через Інформаційні судові системи (а.с.96, 108).

Крім того, слід ще раз наголосити на тій обставині, що як апеляційна скарга, подана юридичною особою ПАТ «БАНК КАМБІО» 10 травня 2018 року, так і апеляційна скарга тієї ж юридичної особи, скерована (направлена) до Апеляційного суду міста Києва Голосіївським районним судом міста Києва 01 червня 2018 року, підготовлена (складена) одним і тим же виконавцем, по своїй формі та змісту є ідентичними, з однаковими (однотипними) доводами та посиланнями на норму права, лише підписані різними представниками, та у другій апеляційній скарзі більш глибше розкривається питання пропуску строку на оскарження судового рішення. А тому враховуючи, що обидві апеляційні скарги, подані юридичною особою ПАТ «БАНК КАМБІО», по формі та змісту є загалом ідентичними, доводи апеляційних скарг є також абсолютно однаковими, а також той факт, що Банком на усунення недоліків апеляційних скарг двома різними платежами (різні платіжні доручення, різні суми та дати сплати) сплачено судовий збір, що у сумі складало повний розмір необхідної суми судового збору - 10 335 грн., такі скарги у результаті сприймались як одна. Повторне залишення апеляційної скарги без руху процесуальним законом не передбачено, а продовження строку для усунення недоліків щодо надання чергової, ідентичної по формі та змісту, апеляційної скарги Банку, призвело б до штучного затягування з боку суду вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, а також до надмірного дублювання в матеріалах судової справи вже наявних документів (в даному випадку апеляційних скарг).

Таким чином, виходячи з того, що Банк сплатив визначену судом суму судового збору, а також за наявності підстав, які суд визнав поважними, для поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року поновлено Банку процесуальний строк на оскарження судового рішення та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою юридичної особи ПАТ «БАНК КАМБІО» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року.

Крім того, в частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

А також, слід зауважити, що учасник справи має належним чином реалізовувати надані йому процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, а поведінка останнього не має бути як обраний стороною спосіб тиску на суд з метою отримання бажаного для себе рішення.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів визнає заявлений відвід судді Вербовій І.М. необґрунтованим.

Підстав для зупинення провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в :

Визнати відвід судді Вербової І.М. - необґрунтованим.

Передати справу на автоматизований розподіл для визначенні судді, який вирішить питання про відвід, у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я.В. Головачов

О.В.Шахова