Справа № 139/229/18
Провадження № 22-ц/772/1431/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тучинська Н. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуСправа № 139/229/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Він-ниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват-

банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгова-

ності за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства ко-мерційного банку «Приватбанк» Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Му-рованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2018 року, ухвалене у приміщенні суду в смт. Муровані Курилівці Вінницької обла-сті за головування судді Тучинської Н.В., повний текст якого складений 02 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк» ) звернулося у Мурованокурило-вецький районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стяг- нення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що від-повідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та, під-писавши 17 січня 2007 року відповідну заяву № б/н, отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий раху-нок. ОСОБА_3 своїм підписом у заяві підтвердила, що підписана заява ра-зом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та пози-вачем договір про надання банківських послуг. Відповідачка зобов'язалася по-гашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання ним, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передба-чених договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором вико-нало у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кре-дитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого у неї станом на 12 лютого 2018 року виникла заборгованість у розмірі 12993,68 гривні, з яких: 246,54 гривень - тіло кредиту, 7077,33 гривень - відсотки за користування кре-дитом, 4812,97 гривень - пеня, а також штрафи відповідно до підпункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 250,00 гривень - фіксована частина, 606,84 гривень - процентна складова. За таких обставин ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідачки заборгованість за кре-дитним договором у сумі 12993,68 гривні та судові витрати у справі ( а. с. 2-4 ).

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено ( а. с. 46-47 ).

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, представ-ник ПАТ КБ «Приватбанк» Литвиненко О.Л. оскаржує його в апеляційному по-рядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволен-ня позову у повному обсязі. Скаржниця вважає оскаржуване рішення незакон-ним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилається на цілковиту доведеність позовних вимог банку щодо укладення договору між сторонами у справі шляхом підписання відповідної заяви, на те, що у наданому банком розрахунку заборгованості зазначені суми відсотків, пе-ні та нарахування відповідно до умов договору. Надані банком докази відпові-дачкою не спростовані. Укладаючи кредитний договір, ОСОБА_3 не мала сумнівів у його розумності та справедливості.

Апеляційною скаргою, що надійшла в суд 16 липня 2018 року ( а. с. 62-63, 65-67 ), представник ПАТ КБ «Приватбанк» Литвиненко О.Л. повідомила про затвердження 15 червня 2018 року нового статуту товариства, згідно з яким по-зивач є акціонерним товариством та правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк».

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не скористала-ся.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здій-снюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча завчасно, належним чином повідомлялися про місце, день та час розгляду спору. Заяв про відкладення роз-гляду справи за наявності поважних причин у суд не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задо-воленню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, є законним та обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись норма-ми статей 626, 1054, 1055 ЦК України, дійшов висновку про недоведеність існу-вання правовідносин між сторонами у справі на підставі кредитного договору від 17 січня 2007 року № б/н та, відповідно, існування заборгованості відпові-дачки перед ПАТ КБ «Приватбанк» з указаної дати. Про існування правовідно-син між сторонами у справі на підставі будь-якого іншого правочину у позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» не йдеться.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 02 травня 2018 року, як правильними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до ак-тів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторо-ни в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти ) і прийняття пропозиції ( акцепту ) другою стороною.

Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній фор-мі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись у суд з даним позовом, представник ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує про укладення кредитного договору з ОСОБА_3 17 січня 2007 року шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, ста-новлять договір, про що свідчить підпис ОСОБА_3 у відповідній заяві.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення мо-же випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між со-бою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Однак позивачем на доведення своїх позовних вимог не надано жодних до-казів щодо укладення кредитного договору з ОСОБА_3 саме 17 січня 2007 року, не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дату вру-чення картки відповідачці, повідомлення їй пін-коду, строку дії картки саме за цим договором. Виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім'я відповідачки, до позовної заяви також не додано.

При цьому з матеріалів справи убачається, що на підтвердження своїх по-зовних вимог представником банку додано до позовної заяви заяву ОСОБА_3 про отримання кредиту, датовану 10 квітня 2008 року. Згідно цієї заяви відповідачка отримала кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового пері-оду» та ПІН-код саме 10 квітня 2008 року. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» також під-писана відповідачкою саме 10 квітня 2008 року.

Проте такі докази жодним чином не підтверджують факту укладення між сторонами кредитного договору від 17 січня 2007 року та, відповідно, існування будь-якої заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за цим до-говором, а відтак, наявності правових підстав для її стягнення. Жодних інших доказів ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано.

За викладених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту укладення кре-дитного договору з ОСОБА_3 від 17 січня 2007 року на умовах, вказаних ним у позовній заяві, видачі кредитних коштів за таким правочином, що є під-ставою для відмови у задоволенні позову як недоведеного.

Доводи апеляційної скарги банку щодо подання ним при зверненні в суд з позовною заяви до відповідачки достатніх доказів на підтвердження укладення кредитного договору, видачі їй кредитних коштів спростовуються матеріалами справи, докази у якій належним чином перевірені судом першої інстанцій та не спростовують законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК Украї-ни, Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства ко-мерційного банку «Приватбанк» Литвиненко Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач: Підпис Т.О. Денишенко

Судді: Підпис О.Ю. Береговий

Підпис В.С. Марчук

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко