Справа№592/6971/18
Провадження №2/592/2410/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

12.062018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Сумської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту, в якій вона зазначила про те, що об'єкт нерухомості, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить їй, як члену житлово-будівельного (житлового) кооперативу, що підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів № 36 від 15.02.1990 року. Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. З метою реалізації свого права на майно позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг в м. Суми. Проте позивачці було відмовлено у вчиненні будь-яких дії у зв'язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження, а саме: арешту на майно. Згідно інформаційної довідки № 120124661 від 10.04.2018 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивачці стало відомо про те, що на вищезгадану квартиру був накладений арешт, зареєстрований та внесений 24.04.2008 року за № 7088302 Першою Сумською державною нотаріальною конторою на основі листа № б/н від 14.09.1998 року Ковпаківського районного суду м. Суми. Також в даній інформаційній довідці зазначено про те, що власником даної квартири є ОСОБА_2 (син позивачки) . Дана інформація є такою, що не відповідає дійсності та неправдивою, оскільки власником, як член житлового кооперативу, являється саме позивачка. Дізнавшись про існування арешту позивачка звернулася до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області із усним запитом про надання інформації щодо арешту та підстав накладення. У відповідь нею було отримано лист № 19591 від 23.04.2018 року про те, що арешт Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, не накладався, проте міститься арешт накладений Першою Сумською державною нотаріальною конторою. Щодо наявності чи відсутності будь-яких виконаних проваджень, щодо даної квартири, у відповіді не зазначено. Встановити на підставі якого виконавчого документу накладався вказаний арешт не вбачається можливим. На усну вимогу Першою Сумською державною нотаріальною конторою були надані копії документів, щодо накладення арешту на згадане майно. Зокрема, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.1998 року по справі № 2-2224/1998 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Сумського облдержпідприємства електрозв'язку "Сумителеком" 822 грн. 47 коп. та лист Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.1998 року до завідуючого Державної нотаріальної контори м. Суми з проханням накласти арешт на майно відповідача (ОСОБА_2) до розгляду справи по суті. Вищезгадані документи позивачці стали відомі вперше. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його у встановленому законодавством порядку. Як передбачено ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно п. 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09.06.1999 року, що діяло на момент внесення відомостей про арешт Першою Сумською державною нотаріальною конторою 24.04.2008 року, підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про заборони на відчуження та арешти об'єктів нерухомого майна, а також записів в алфавітну книгу відчуження нерухомого майна є: а) накладення державним нотаріусом заборони на об'єкт нерухомого майна. В силу ч. 1 ст. 152 ЦПК (в редакції станом на 24.07.1996 року, яка діяла на момент винесення Ковпаківським районним судом м. Суми рішення про стягнення коштів) позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Згідно ст. 156 ЦПК тієї є редакції ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Тобто, позов забезпечується шляхом винесення ухвали суду про накладання арешту на майно, що належать саме відповідачеві, а не іншим особами, з якими відповідач перебуває у родинних стосунках, чи з яким спільно проживає. З рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.1998 року по справі № 2-2224/1998 інформація про накладення арешту на згадану квартиру відсутня. Щодо документів, наданих Першою Сумською державною нотаріальною конторою, жодних судових документів, зокрема ухвал про забезпечення позову чи накладення арешту - теж відсутні. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) . В п. 6 цієї ж постанови зазначено про те, що відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність) . Системний аналіз зазначених положень дає можливість вважати, що законних підстав для накладення арешту на майно, що по закону належить позивачці, - відсутні та обмежують власника у здійсненні ним свого права власності. На основі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України; ст. ст. 2, 4, 175, 177 ЦПК України; ст. 11, 57, 60 Закону України "Про виконавче провадження" , вона просила: 1. Прийняти та розглянути дану позовну заяву. 2. Прийняти рішення, яким зняти арешт з майна, а саме: з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. 3. Зобов'язати Сумську міську державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Сумській області вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна інформацію про арешт, накладений на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1 (вхідний № 23566/18 від 12.06.2018 року) (а. с. 3 - 7) .

16.08.2018 року позивачка ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про розгляд справи без її участі. Вона наполягала на задоволенні позову повністю.

В судове засідання представник Сумської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області не з'явився. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надав. Його неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Ознайомившись із заявою, дослідивши та перевіривши перевіривши письмові докази справи, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту відмітки на сторінці 11 паспорту громадянки України серії НОМЕР_1, виданого 24.12.2001 року Ковпаківським ВМ СМВ УМВС України в Сумській області на ім'я ОСОБА_1, вбачається, що вона з 10.03.1981 року та до теперішнього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8) .

Із змісту рішення виконавчого комітету Сумської міської Рада народних депутатів "Про житлово-будівельні кооперативи" № 36 від 15.02.1990 вбачається, що розглянувши пропозиції громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі (протокол засідання № 1 від 24.01.1990 року) по житлово-будівельним кооперативам, керуючись главою 5 Житлового кодексу УРСР, Примірним Статутом ЖБК та Правилами кооперативного обліку, виконавчий комітет Сумської міської Ради народних депутатів вирішив: VIII. Затвердити рішення загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів: ЖБК-2 від 10.12.1989 року про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_1, що має сім'ю в складі 4-х осіб: вона, чоловік, дочка, син, що проживає в трикімнатній житловою площею 41,5 м ? АДРЕСА_1, замість колишнього члена кооперативу її чоловіка ОСОБА_4 в зв'язку з передачею паю, надавши в її користування вищевказану квартиру (а. с. 11) .

Із змісту листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.1998 року, адресованого завідуючому 1-ї державної нотаріальної контори м. Суми, завідуючому 2-ї державної нотаріальної контори м. Суми, завідуючому 3-ї державної нотаріальної контори м. Суми, вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом Сумського обласного державного підприємства електрозв'язку "Сумителеком" до ОСОБА_2 про стягнення 822 грн. 47 коп. . Ковпаківський районний суд м. Суми просив накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті та не вчинювати по ньому ніяких угод (а. с. 15) .

Із змісту листа завідуючої Першою Сумською державною нотаріальною конторою від 05.10.1998 року, адресованого Ковпаківському районному суду м. Суми, вбачається, що завідуючою Першою Сумською державною нотаріальною конторою на підставі ст. 73 Закону України "Про нотаріат" та згідно листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.1998 року було накладено заборону на відчуження нерухомого майна ОСОБА_2, який прожива за адресою: АДРЕСА_1 Зареєстровано в реєстрі № 123 (а. с. 15/зв) .

Із змісту рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.1998 року по справі № 2-2224/1998 вбачається, що позов Сумського обласного державного підприємства електрозв'язку "Сумителеком" до ОСОБА_2 про стягнення 822 грн. 47 коп. був задоволений. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь Сумського обласного державного підприємства електрозв'язку "Сумителеком" 822 грн. 47 коп. , а в дохід держави державне мито в розмірі 41 грн. 12 коп. . Рішення набрало законної сили 22.12.1998 року (а. с. 14) .

Із змісту інформаційної довідки № 120124661, сформованої 10.04.2018 року о 14:19:07, вбачається, що на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, накладено арешт (архівний запис) . Реєстраційний номер обтяжень: 7088302, зареєстровано 24.04.2008 року о 09:25:11 за № 7088302 реєстратором: Перша Сумська державна нотаріальна контора, 40011, Сумська обл. , м. Суми пр-т Шевченка, 3, (0542) 661-929, 661-930, підстава обтяження: лист, б/н, 14.091998 року, Ковпаківський районний суд м. Суми, власник: ОСОБА_2 (а. с. 12) .

Із змісту листа начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Горлач С. Л. № 19591 від 23.04.2018 року вбачається, що згідно перевірки Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що арешти Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, не накладався, проте міститься арешт, накладений Першою Сумською нотаріальною конторою (а. с. 13) .

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є не порушником.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Отже, ст. 384 ЦК України регламентує право власності на житловий будинок, що належить житлово-будівельному кооперативу як власнику, та права на житло його членів та членів їх сімей. ЖБК є юридичною особою, яка створюється з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного будинку, а у випадках, передбачених законодавством, одно- і двоквартирних будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого житлового будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками) . ЖБК не є суб'єктом підприємництва і здійснює свою діяльність виключно для забезпечення виконання статутних цілей відповідно до чинного законодавства. ЖБК здійснює свої повноваження власника таким чином, щоб це не порушувало житлові права членів ЖБК. Зокрема, відповідно до ст. 19 Примірного статуту, жилий будинок (будинки) та надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадяни повністю внесли пайові внески) і не можуть бути в нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. Право власності на житловий будинок виникає в ЖБК після прийняття державною приймальною комісією в експлуатацію житлового будинку й надвірних будівель та після його державної реєстрації. Від розпорядження квартирою необхідно відмежовувати розпорядження пайовим внеском. Член ЖБК може на власний розсуд заповідати пай, передавати його будь-кому з постійно проживаючих з ним повнолітніх членів сім'ї або які одружилися чи влаштувалися на роботу до досягнення 18 років. Особа, до якої переходить пай, користується перевагою перед усіма іншими особами на вступ до цього кооперативу. Якщо пай є спільною сумісною власністю подружжя, допускається поділ квартири між членом ЖБК і його дружиною в разі розірвання шлюбу і якщо кожному з них можна виділити ізольоване житлове приміщення у займаній ними квартирі (п. 43 Примірного статуту) . У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником, а відтак набуває всіх правомочностей, які мають власники іншого житла. Таким чином, моментом виникнення права власності на таке майно є момент фактичного внесення платежів на погашення кредиту, використаного на будівництво квартири чи іншого об'єкта. Зміст правовідносин, що виникають після викупу, багато в чому залежить від кількості викуплених квартир у ЖБК. Так, якщо всі члени кооперативу вчинили викуп займаних ними квартир, то відповідно вони набувають на них право приватної власності, а неподільні конструкції будинку загального користування та загального майна стають їхньою спільною частковою або сумісною власністю, що може бути також обумовлено договором між ними. Якщо ж викуп вчинила частина членів кооперативу, то вони стають власниками цих квартир, а кооператив залишається власником решти квартир. При цьому виникають досить складні відносини спільної власності як між власниками викуплених квартир, так і між власниками та кооперативом.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03.06.2016 року в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) .

Таким чином, оскільки арешт був накладений на вищевказану квартиру до розгляду справи по суті, а справа була розглянута по суті ще 11.12.1998 року ухваленням рішення по справі, яке 22.12.1998 року набрало законної сили, оскільки арешт був накладений не на майно боржника - ОСОБА_2, який не є власником вищезазначеної квартири, а на майно позивачки - ОСОБА_1, яка є власником вищезазначеної квартири, оскільки арешт на вищевказану квартиру був накладений не на підставі ухвали суду про забезпечення позову, не на підставі постанови органу державної виконавчої служби про накладення арешту, а на підставі листу суду, тобто не у спосіб, передбачений законом, відтак суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Сумської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту слід задовольнити, зняти арешт з майна, а саме: з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Сумську міську державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Сумській області вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна інформацію про арешт, накладений на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Сумської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з майна, а саме: з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Сумську міську державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Сумській області вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна інформацію про арешт, накладений на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков