Справа № 405/3198/18
Провадження №2/405/601/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Шумейко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/3198/18за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22.05.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи позов тим, що від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилася дитина - син ОСОБА_3, який проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її повному утриманні та потребує матеріальної допомоги від відповідача, так як навчається у «Центральноукраїнському державному педагогічному університеті ім. В.Винниченка» на денній формі навчання. Вказала, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання, однак лише за рішенням суду, при цьому, на даний час, всі матеріальні витрати, пов'язані із утриманням дитини, а саме: навчанням, витратами на побутові речі та харчування вона (позивач) несе самостійно, однак її (позивача) доходу в повному обсязі не вистачає для придбання дитині мінімально необхідного одягу, взуття, літератури та навчальних посібників. Більш того, основну частину її (позивача) доходу, вона витрачає на придбання продуктів харчування та утримання житла, у зв'язку з чим, враховуючи, що відповідач належним чином не дбає про дитину та не надає достатніх коштів на утримання сина, є необхідним стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку, який (відповідач), в свою чергу, має можливість сплачувати аліменти, так як працевлаштований, працює на ВАТ «Ятрань» та отримує щомісячний дохід, розмір якого їй (позивачу) невідомий.

З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь на утримання повнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з дня досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_7 року і до досягнення дитиною 23-ох річного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву від 13 липня 2018 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 17964, та в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подав заяву від 13 липня 2018 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 17952, та в якій просив розглянути справи без його (відповідача) участі, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визнав в повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позову.

Враховуючи подані учасниками справи заяви, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18 липня 2000 року зроблено відповідний запис за № 1002 та 18 липня 2000 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3.

Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько «ОСОБА_2» та в графі мати «ОСОБА_1».

Відповідно до даних паспорту позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було припинено 22.02.2001 року, актовий запис за № 341.

Відповідно до довідки № 148 від 16.05.2018 року, виданої квартальним комітетом Подільського району м. Кропивницький № 19, за адресою: АДРЕСА_1 проживає та зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та разом з нею проживає син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1

Судом також встановлено, що ОСОБА_3, є студентом І-го курсу природничо-географічного факультету Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені ОСОБА_4, денної, державної форми навчання, дата початку навчання - 01 вересня 2017 року, дата закінчення навчання - 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою № 95/18 від 23.04.2018 року, виданою за підписом декана факультету ОСОБА_5, та секретаря ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов'язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

При цьому, судом встановлено наявність юридичних фактів, за яких виникає обов'язок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення повноліття, і, зокрема: досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 року повноліття, 23 роки виповнюється ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 року, продовження останнім навчання у Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені ОСОБА_4 з терміном закінчення навчання 30 червня 2021 року, потреба у зв'язку з продовженням навчання у матеріальній допомозі.

Крім того, судом відзначається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_7 року, тобто з моменту досягнення сином повноліття, у розмірі ? частини доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною 23-ох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

В свою чергу, судом відзначається, що відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, при цьому, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, при цьому, терміном закінчення навчання дитиною ОСОБА_3 в даному випадку відповідно до довідки навчального закладу є 30 червня 2021 року, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення сином 23-ох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 року, є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного сімейного законодавства.

Крім того, судом відзначається, що вимога позивача про сплату відповідачем розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, який повинен бути не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є неправомірною, так як Законом визначається прожитковий мінімум для дитини відповідного віку до 18 років, тобто, до досягнення дитиною повноліття, та до даних правовідносин не застосовується.

На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов'язок утримувати повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання після досягнення ним ІНФОРМАЦІЯ_7 року повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина ОСОБА_3 є студентом Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені ОСОБА_4, денної державної форми навчання, є таким, що продовжує навчання, не має інших доходів, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків, при цьому, судом враховується також те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, працевлаштований, отримує щомісячний дохід, крім того, в адресованій на адресу суду заяві не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання в розмірі, визначеному позивачем, а також враховуючи, що, 23-х річного віку ОСОБА_3 досягне ІНФОРМАЦІЯ_8 року, в свою чергу, Закон, що регулює спірні правовідносини сторін пов'язує обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення дитиною 23-річного віку та за умови продовження нею навчання, при цьому, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, разом з тим, враховуючи, що передбачуваний термін закінчення навчання повнолітньою дитиною ОСОБА_3 - 30.06.2021 року, тобто до досягнення останнім 23-річного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, на час навчання, починаючи з 03.07.2018 року, і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2021 року, але не більше ніж до 23-ох років.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв'язку з чим судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, на час навчання, починаючи з 03 липня 2018 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2021 року, але не більше ніж до 23-ох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є апеляційний суд Кіровоградської області, через Ленінський районний суд м. Кіровоград.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова