УХВАЛА

21 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 759/15668/13

провадження № 61-42499ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та віднесено ОСОБА_1 до четвертої черги спадкоємців за законом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Київська міська рада подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю.

У касаційній скарзі Київська міська рада просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження Київською міською радою рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року слід відмовити з наступних підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК Українипередбачено, що предметом касаційного оскарження може бути, зокрема, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщокасаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 рокуне було предметом перегляду по суті в суді апеляційної інстанції, а тому не може бути предметом касаційного розгляду, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження в частині оскарженняКиївською міською радою рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скаргаКиївської міської ради в частині оскраження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, Київська міська рада просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року, посилаючись на її отримання лише 20 липня 2018 року.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

Разом з цим, подана касаційна скарга в частині оскарження Київською міською радою ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не сплачено судовий збір у розмірі, вставленому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

У доданому до касаційної скарги клопотанні Київська міська рада просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що вона є бюджетною установою, у зв'язку з чим не мала можливості вчасно сплатити судовий збір.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Наведені у клопотанні доводи Київської міської ради не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, а безпідставне відстрочення сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у справах цієї категорії у розмірі 1 762 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження Київською міською радою рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю, відмовити.

Додані до скарги матеріали в частині оскарження Київською міською радою рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року повернути заявнику.

Клопотання Київської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Київськіій міській раді строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року.

У задоволенні клопотання Київської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу Київської міської ради в частині оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Суддя М. Є. Червинська