Справа № 495/7840/18
04 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
№ 495/7840/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати реєстрацію відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 що порушує право позивача ОСОБА_1 на розпорядження нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 21.08.1993 року № 188. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишній чоловік, шлюб з яким розірваний), та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (син позивача). Відповідачі не проживають за вказаною адресою тривалий час. На даний час позивач має намір розпорядитись належною їй нерухомістю, та задля цього вона неодноразово зверталась до відповідачів про зняття з реєстрації за вказаною адресою, однак дане питання між сторонами не було врегульовано.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, згідно письмової заяви просить справу розглядати без його участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, в порядку заочного розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на підставі договору купівлі-продажу житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до довідки виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області від 14.08.2018 року № 307, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
З довідок виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 14.08.2018 року № 308 та від 30.11.2018 року № 442 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований з 11.12.1998 року за адресою: АДРЕСА_1 за якою не проживає з 2016 року.
З довідок виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 14.08.2018 року № 309 та від 30.11.2018 року № 442 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований з 14.04.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 за якою не проживає з 2010 року.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 14.08.2018 року № 311, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно проживає в житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. З вказаною нормою кореспондуються положення ст. 358 ЦК України, ст. 150 ЖК України.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник майна відповідно до ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи те, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 що належить позивачу, та позбавляє позивача можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 133, 141, 209, 210, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1)про усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити.
Визнати реєстрацію відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1 такою, що порушує право позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на розпорядження нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк зі дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя