Справа № 211/2214/18
Провадження № 2/211/1435/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

22 серпня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

у відсутність: представника позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № б/н від 02.03.2006 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

17.07.2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов Договору станом на 31.03.2018 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2006 року у загальному розмірі 20302,18 грн., яка складається із:1118,18 грн. заборгованість за кредитом; 14741,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 942,96 грн. штраф (процентна складова).

До теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2006 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Просять стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 20302,18 грв., та судові витрати у розмірі 1762,00 грв.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача раніше зверталася до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з'явився, про слухання справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України», та рекомендованою поштою.

В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 02 березня 2006 року, банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг (л.с. 11-17 копія заяви, умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг, після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, ОСОБА_2 проводе перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видання кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт надає право Банку у будь який час змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш як за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, а саме у витязі по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо на протязі сім днів ОСОБА_2 не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) ОСОБА_2 залишає за собою право в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Статтею 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При оформленні кредитної картки позичальник ОСОБА_3 був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-10) заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 31.03.2018 року становить в сумі 20302,18 гр., яка складається з: 1118,18 грн. заборгованість за кредитом; 14741,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 942,96 грн. штраф (процентна складова).

Такий розрахунок в частині заборгованості за кредитом, процентами, та пенею відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.76-78,81,83 ЦПК, а тому суд приймає його за основу суми боргу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно наданих позивачем статутних документів, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_2 банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК", про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в новій редакції (а.с.23 ).

У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.611 ЦК України, визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової)на загальну суму 1442,96 гривень не підлягає задоволенню оскільки одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст.61 Конституції України, про що зазначено у правовому висновку постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018року у справі № 1521/5041/12-ц, в постанові від 18квітня 2018року у справі № 705/6051/15-ц, та в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 548/264/15-ц, яка відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Врахувавши наведене та відповідно до статті 549 ЦК України Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач в порушення умов договору кредит не повернув, а тому позовні вимоги про стягнення виниклої заборгованості за кредитом у сумі 1118,18 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 14741,04 грн. та заборгованості за пенею у сумі 3000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, зокрема, з розміром процентів, які нараховуються банком, можливості нарахування пені внаслідок неналежного виконання умов договору, та за власним бажанням погодився з запропонованими банком умовами договору.

Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 20302,18 грн., задоволено на суму 18859,22 грн.) 1762,00 грн.- сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 18859,22 грн.: 20302,18 грн.= 1636,76 грн.).

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 141, 258-259, 223, 264-265, 280-284, 354-355ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України АМ 498718 виданий Довгинцівським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.12.2001 року, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. героїв АТО, 116/70, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д код ЄДРПОУ 14360570)заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2006 року, що виникла станом на 31.03.2018 року, у розмірі 18859 (вісімнадцять тисяч вісімсот пятдесят дев`ять ) грн. 22 коп., з яких: 1118 ( одна тисяча сто вісімнадцять ) грн. 18 коп. заборгованість за кредитом; 14741 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок одна ) грн. 04 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 ( три тисячі ) грн. 00 коп. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України АМ 498718 виданий Довгинцівським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.12.2001 року, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. героїв АТО, 116/70, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д код ЄДРПОУ 14360570)судовий збір у розмірі 1636 (одна тисяча шістсот тридцять шість ) грн. 76 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_4