Справа № 305/1468/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Чучки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду, постановлену 12 червня 2018 року головуючим суддею Ємчук В.Е., про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця,

встановив:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця.

Ухвалою Рахівського районного суду від 12.06.2018р. дану скаргу залишено без розгляду.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали суду, як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, вважає помилковим висновок суду щодо пропуску строку на подання скарги.

У відзивах на апеляційну скаргу начальник Рахівського відділу ДВС, зацікавлена особа ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скарга подана з пропуском десятиденного строку.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 383,385 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання до суду даної скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до приписів ст. 72 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання до суду даної скарги), право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Статтею 73 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання даної скарги до суду), передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений, відповідно, законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про час і місце розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. З питань, зазначених у цій статті суд постановляє ухвалу.

Статті 447,449, 126 та 127 чинного ЦПК України містять аналогічні положення.

Як слідує з матеріалів справи 20.10.2016 р. (згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою в якій просили: 1) визнати незаконною та скасувати постанову Рахівського РВДВС ГТУЮ України в Закарпатській області про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2016р.; 2) визнати незаконною та скасувати постанову Рахівського РВДВС ГТУЮ України в Закарпатській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.09.2016р.; 3) визнати незаконним та скасувати Акт опису й арешту від 23.09.2016р.; 4) визнати незаконним та скасувати Акт державного виконавця про вилучення коштів від 23.09.2016р.; 5) зобов'язати Рахівський РВДВС ГТУЮ України в Закарпатській області передати описане й арештоване майно та вилучені кошти скаржникам. Щодо строків на оскарження, скарга вмотивована тим, що з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 ознайомився лише 10.10.2016р.

Суд першої інстанції вказав про те, що скаржники мали реальну можливість довідатися та були повідомлені про відкриття виконавчого провадження й проведення опису й арешту майна та вилучення коштів ще 23.09.2016 року, пославшись при цьому на повідомлення Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про призначення виконання ухвали про забезпечення позову на 23.09.2016 року та повідомлення начальника Рахівського районного ВП Тячівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області від 27.09.2016 року за №6105, а в суд подали скаргу лише 20.10.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження та не подавали клопотання про поновлення пропущеного строку.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним та належним чином обґрунтованим.

Ухвалою Рахівського районного суду від 16.09.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18.11.2016 року вжито заходи забезпечення позову шляхом проведення опису та накладення арешту на майно: міні-готельний комплекс, об'єкт нерухомості, загальною площею 2337, кв.м. за адресою : АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,07га кадастровий номер:НОМЕР_1, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з метою схоронності спірного майна передано дане майно на зберігання ОСОБА_3 або її представнику. Дана ухвала підлягає негайному виконанню.

Постановою державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ України в Закарпатській області від 19.09.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання даної ухвали. Копія даної постанови 19.09.2016 року за №01-33/5767 надіслана боржникам за їх адресою рекомендованим листом з повідомлення про вручення.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, зазначеною у виконавчому документі.

Ухвалою Рахівського районного суду від 22.09.2016 року у справі за поданням начальника Рахівського РВ ДВС ГТУЮ України в Закарпатській області про примусове проникнення на земельну ділянку та в приміщення міні- готельного комплексу, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 30.11.2016 року, також встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2016року надіслана боржникам 19.09.2016 року. Окрім того, даною ухвалою також встановлено, що боржники добровільно не забезпечили державному виконавцю пройти до приміщення міні - готельного комплексу і вчинити виконавчі дії з виконання ухвали суду від 16.09.2016 року, і тим самим спростовано твердження боржників, що їм не було відомо про вищевказане виконавче провадження та виконавчі дії, які вчиняв державний виконавець у даному виконавчому провадженню (а.с.141-145т.2).

Матеріалами справи встановлено, що ухвала Рахівського районного суду від 16.09.2016року про вжиття заходів забезпечення позову державним виконавцем виконувалась і була виконана 23.09.2016 року (а.с.19-34.т.1)

З повідомлення начальника Рахівського районного ВП Тячівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області від 27.09.2016 року за №6105 вбачається, що саме 23.09.2016 року боржник ОСОБА_1 звертався до відділу поліції щодо проникнення та територію готелю озброєних осіб, а 27.09.2016 року його повідомлено про те, що 23.09.2016 року виконувалося судове рішення Рахівського районного суду, яким надано працівникам виконавчої служби право проникнути в приміщення ГРК «Дріада» (а.с.184 т.2).

Наведені обставини повністю спростовують твердження заявників про те, що про існування ухвали суду від 16.09.2016 року та виконавчого провадження з її виконання їм стало відомо лише 10.10.2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України", практику якого, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує як джерело права, зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив, що заявник подав скаргу на дії державного виконавця лише 20.10.2016 року, тобто з пропущенням встановленого законом десятиденного строку на звернення до суду, оскільки про наявність відритого виконавчого провадження та виконавчі дії державного виконавця, які є предметом оскарження, заявнику у будь - якому випадку достеменно було відомо 23.09.2016 року. Клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження із зазначенням причин пропущення строку на оскарження та докази на підтвердження наявності поважних причин його пропуску в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано залишив подану скаргу без розгляду.

Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 375, 381-384, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: