Справа № 638/6104/18
Провадження № 2/638/3398/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Омельченко К.О.

при секретарі Підвисоцькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В С Т А Н О В И В :

12.04.2018 року позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача, Харківської міської ради, в якому просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків: НОМЕР_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що її чоловіку, ОСОБА_3, належало нерухоме майно у розмірі 14/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, іншого майна у нього у власності не було. Це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на частину вищезазначеної квартири. На момент відкриття спадщини, вона з померлим проживала разом, вела спільний побут та займалася спільним господарством. Заповіт померлим не було складено, в результаті чого, спадкування відбувалось за законом. Його дружина, як спадкоємець першої черги, має право на спадкування за законом. З метою належного оформлення спадкових прав на майно свого померлого чоловіка, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса в порядку передбаченому законодавством України, але їй було повідомлено, що для оформлення спадкових прав, їй необхідно надати документи на підтвердження спільного проживання з чоловіком за однією адресою. Проте, це було неможливо, оскільки її чоловік, ОСОБА_3, не був зареєстрований за місцем знаходження єдиного та спільного нерухомого майна, а саме, в частині належного йому будинку АДРЕСА_1. На підтвердження факту постійного спільного проживання ОСОБА_1 було надано довідку з вуличного комітету від 10.04.2018 року, в якій вказано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 28.02.2008 року (з моменту придбання спільного майна) до ІНФОРМАЦІЯ_2 року (дата смерті) проживали за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, Позивач, ОСОБА_1, та померлий її чоловік, ОСОБА_3, були одружені з 30 березня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видане завідуючим відділом (бюро) запису актів цивільного стану 30 березня 1985 року. Іншого нерухомого майна для проживання вони не мали, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2018 р.

З метою оформлення права на нерухоме спадкове майно, позивач був вимушений звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовну заяву та просив її задовольнити, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлим чоловіком ОСОБА_3.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними доказами у справі. Письмових заперечень до суду не надавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були одружені, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 від 30.03.1985 року.

ОСОБА_3, належало нерухоме майно у розмірі 14/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2018 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть року, серія НОМЕР_4 від 06 грудня 2016)

Після його смерті відкрилася спадщина на частину вищезазначеної квартири. Заповіт не було складено, у зв'язку з чим відбулось спадкування за законом, де спадкоємцем першої черги була його дружина - ОСОБА_1.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, ОСОБА_1, постійно проживала зі своїм чоловіком. На підставі чого, звернулась до нотаріусу для прийняття спадщини в порядку передбаченому законодавством України, але їй було повідомлено, що для оформлення спадкових прав їй необхідно надати документи на підтвердження спільного проживання з чоловіком за однією адресою.

Також на підтвердження факту проживання разом з померлим чоловіком, ОСОБА_1 надала довідку з вуличного комітету від 10.04.2018 р., в якій вказано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 28.02.2008 року (з моменту придбання спільного майна) до ІНФОРМАЦІЯ_2 року (дата смерті) проживали за адресою АДРЕСА_1.

Крім цього, про факт спільного проживання на момент смерті свідчить те, що ОСОБА_1, та померлий її чоловік, ОСОБА_3, були одружені з 30 березня 1985 року і не мали іншого нерухомого майна для проживання, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2018 р.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідност. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК Українимісцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. ст. 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Позивачем доведено, що вона проживала з померлим чоловіком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до дня його смерті в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 14/100 частини якої належало йому на праві спільної часткової власності.

Пунктом другим Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами факт проживання позивача, ОСОБА_1, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Жодних доказів, які б спростовували вказаний факт матеріали справи не містять, за таких обставин, позовна заява ОСОБА_1, в межах заявлених ним вимог, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 294, 315, 319 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 29, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків: НОМЕР_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку , через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя