Справа № 182/4076/18
Провадження № 2/0182/2500/2018
02.10.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рибакової В.В.
при секретарі Малишко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-4), який уточнював (а.с.17-19).
В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.
Він на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2018 року є власником квартири № 61 у будинку №4, що знаходиться по вулиці Дружби у м. Нікополі Дніпропетровської області. У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, але фактично там не проживає. У п.13 договору купівлі-продажу від 01.06.2018 року зазначено, що Продавець зобовязується до 05.06.2018 року повністю звільнити продану квартиру, а також сприяти зняттю з реєстрації місця проживання членів родини для безперешкодного користування квартирою покупцем. Проте, всупереч умов договору, відповідач до 05.06.2018 року з реєстрації не знявся. Добровільно вирішити спір не вдається. Відповідач запропонував йому звернутися до суду та надав нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти зняття з реєстрації у судовому порядку. Адреса фактичного проживання відповідача йому не відома, будь-якої домовленості з ним про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не було.
Залишаючись зареєстрованим у квартирі, відповідач перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. До того ж, оскільки відповідач у будинку не проживає, він-позивач вимушений нести додаткові витрати при оплаті надмірних комунальних послуг.
На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ним житловим приміщенням, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №61 в будинку №4 по вул. Дружба у м. Нікополь Дніпропетровської області та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.07.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с.22,23).
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.27).
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с.21). До суду повернувся конверт з судовою повісткою, як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.26).
До позовної заяви позивачем було додано нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_2 до Компетентних органів, або всіх кого стосується (а.с.12), згідно якої ОСОБА_2 не заперечує проти зняття його з реєстрації місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в судовому порядку, просить справу слухати без його присутності. Так як зазначена нотаріально посвідчена заява від імені ОСОБА_2 не була подана до суду особисто відповідачем після відкриття провадження у справі та після направлення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками, а було додана позивачем до позовної заяви, так як відповідач у судове засідання не зявився, будучі повідомленим належним чином про день, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, конверт з судовою повісткою повернувся до суду як не вручений за закінченням строку зберігання, відзив не позов до суду від відповідача не надходив, то суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, вважає за можливе розглянути справу заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391 ЦК України.
Судом встановлено наступне.
01.06.2018 року ОСОБА_1 придбав у власність у ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 332 (а.с.8). Викладене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 126085304 від 01.06.2018 року (а.с.9).
У п.13 вказаного договору купівлі-продажу зазначено, що Продавець зобовязується до 05.06.2018 року повністю звільнити продану квартиру, а також сприяти зняттю з реєстрації місця проживання членів родини для безперешкодного користування квартирою покупцем (а.с.8-на звороті).
Згідно довідки № 2254 від 04.06.2018 року, виданої директором ТОВ «КК«ДомКом Нікополь» ОСОБА_5 (а.с.11), у спірній квартирі з 19.09.2000 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.06.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19.09.2000 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).
З Акту № 189 затвердженого 04.06.2018 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «КК«ДомКом Нікополь» ОСОБА_5 (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований, але не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2015 року по теперішній час.
З доданої позивачем до позовної заяви нотаріально посвідченої заяви від імені ОСОБА_2 до Компетентних органів, або всіх кого стосується (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує проти зняття його з реєстрації місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в судовому порядку.
У звязку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі позивач вимушений нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг. Крім того, порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Він позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном.
У добровільному порядку спір між сторонами не вирішено.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи обставини справи, те, що відповідач з 2015 року не проживає у спірній квартирі, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ним та власником житла суду не предявлено, суд вважає за необхідне позов в частині усунення перешкод позивачу шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задовольнити.
Вимоги позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 - задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує.
Також, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.1).
Керуючись ст.ст.12,13,81,89,128,131,141,259,264-265,268,280-282 ЦПК України, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 16,319,383,386,391 ЦК України, -
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою №61 розташованою у будинку №4 по вулиці Дружби у місті Нікополі Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №61 розташованою у будинку №4 по вулиці Дружби у місті Нікополі Дніпропетровської області.
В іншому відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: ОСОБА_6