Справа № 500/4251/18
Провадження № 2/500/2596/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, яким просили визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності по 1/2 частини за кожним на земельну ділянку площею 4,33 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06.02.2003 року, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину зв'язку із тим, що у тексті заповіту, посвідченого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, не вказано у яких частках заповідана спадкова земельна ділянка та немає можливості визначити на які частки цієї земельної ділянки необхідно видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом кожному із спадкоємців.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 4,33 га розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06.02.2003 року, виданого на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Ларжанської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 12 жовтня 2001 року №156, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-206.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.03.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,33 га розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06.02.2003 року

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 01.12.2009 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 102, ОСОБА_4 належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 4,33 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 06 лютого 2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 17.09.2016 року за №№ 517, 518, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст.. 1269 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягають захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 03.07.2000 року, РНОКПП - НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Ізмаїльським РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.12.1997 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_2) до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Українська, 43, код ЄДРПОУ - 04527120) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,33 га, розташованої на території Ларжанської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06.02.2003 року

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,33 га, розташованої на території Ларжанської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06.02.2003 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2018 року.

Суддя: О.О.Бурнусус