Справа № 573/1087/18
Номер провадження 6/573/39/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля спільне подання начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 та його заступника ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,

в с т а н о в и в :

03 липня 2018 року начальник Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 та його заступник ОСОБА_2 звернулися до суду з спільним поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання вмотивоване тим, що на виконанні у Білопільському РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 грудня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 75 229 грн. 55 коп. Станом на 03 липня 2018 року борг ОСОБА_3 не сплачений. В ході перевірки майнового стану боржника рухоме майно, зареєстроване на його імя не виявлено, доходи, на які можливо звернути стягнення відсутні. Однак, на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2012 року № 939379 за ОСОБА_3 зареєстровано квартиру під №2 у будинку №9 по вул. Шкільній у м. Ворожба Білопільського району. Встановити наявність чи відсутність належного боржнику рухомого майна у вказаній квартирі неможливо через відсутність доступу до неї, оскільки на даний час ОСОБА_3 перебуває у Сумському слідчому ізоляторі. Сума боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому у разі відсутності у квартирі належного боржнику рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, стягнення має бути звернуте на належне йому нерухоме майно, тобто на означену вище квартиру. Посилаючись на викладені обставини, просять надати дозвіл на примусове проникнення до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_3

В судовому засіданні заступник начальника Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 подання підтримала, просила задовольнити.

Заслухавши державного виконавця Опанасенко Н. О., повно, всебічно і обєктивно дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

В силу п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Тобто, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинна бути належним чином вмотивована.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 229 грн. 55 коп. майнової шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди (а. с. 4).

27 грудня 2016 року державним виконавцем Білопільського РВ ДВС ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження №53196483 з примусового виконання вказаного вище виконавчого документа (а. с. 5).

В ході вжитих державним виконавцем заходів рухоме майно у боржника не виявлено (а. с. 12).

За даними Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України станом на 17 квітня 2018 року та 26 червня 2018 року відповідно відомості про останнє місце роботи ОСОБА_3 та його доходи відсутні, останній не перебуває на обліку в органах ДПС як підприємець (а. с. 13-16).

Відповідно до повідомлення Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 звільнений з посади помічника машиніста тепловоза локомотивної бригади дільниці експлуатації локомотивів Ворожба виробничого підрозділу локомотивне депо Конотоп 12 січня 2017 року (а. с. 17).

Постановою державного виконавця від 13 квітня 2017 року накладено арешт на кошти ОСОБА_3, які знаходяться на рахунках, відкритих на його імя у ПАТ КБ «ПриватБанк», Філії Сумське обласне Управління АТ «Ощадбанк» м. Суми, АБ «Укргазбанк», а також інших рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови. Копія вказаної постанови направлена в банківські установи для виконання. Однак, за інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк» відкриті поточні рахунки на імя ОСОБА_3 у банку відсутні, а за даними Філії Сумське обласне Управління АТ «Ощадбанк» м. Суми на арештованому рахунку останнього містяться кошти в сумі 21 грн. 19 коп. (а. с. 11, 20-22).

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що в ході примусового виконання виконавчого провадження №53196483 встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира під №2 у буднику №9 по вулиці Шкільній у м. Ворожба Білопільського району Сумської області, на яку державним виконавцем накладено арешт та внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 9-11).

Відповідно до акту державного виконавця Білопільського РВ ДВС ОСОБА_5 від 16 червня 2017 року на момент проведення виконавчих дій квартира за вказаною вище адресою зачинена, боржник відсутній. Зі слів сусідів, останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Проникнути до жилого приміщення для опису майна не вдалося (а. с. 18).

Підставою для примусового проникнення до житла ОСОБА_3 ініціатор подання зазначає те, що останній перебуває у Сумському слідчому ізоляторі, у звязку з чим його неможливо зобовязати надати доступ до квартири, де на даний час ніхто не проживає.

Проте, вказані доводи не підтверджені належними і допустимими доказами. Навпаки, додані до подання матеріали містять суперечливі та застарілі відомості. Так, згідно з повідомленням Сумського СІЗО ОСОБА_3 знаходився у слідчому ізоляторі станом на 10 січня 2017 року та не був працевлаштований. А відповідно до акту державного виконавця від 13 січня 2018 року боржник знаходиться у Сумському СІЗО з 25 травня 2017 року (а. с. 6, 19). Тобто, викладені в акті державного виконавця дані щодо дати поміщення боржника до Сумського СІЗО суперечать інформації вказаної установи Державної пенітинціарної служби, у звязку з чим викликають сумніви у їх достовірності. Крім того, державним виконавцем не надано жодних відомостей, де перебуває боржник на день звернення з даним поданням до суду.

Також суд відмічає, що вихід державного виконавця за адресою розташування належної боржнику квартири відбувався лише один раз рік назад, а саме 16 червня 2017 року, а тому складений за результатами виходу акт не є беззаперечним доказом існування у державного виконавця перешкод для перевірки майнового стану ОСОБА_3 у вказаній квартирі на даний час. При цьому, додані до подання матеріали не містять відомостей про вжиття державним виконавцем заходів щодо отримання інформації про те, хто окрім самого боржника, зареєстрований та фактично проживає у квартирі під №2 в будинку №9 по вул. Шкільній у м. Ворожба Білопільського району Сумської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не обґрунтовано та не доведено, наявність перешкод в ході примусового виконання виконавчого провадження, а також те, що таке втручання виправдовує мету подання, а відтак, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 259-260, 439 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні спільного подання начальника Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 та його заступника ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області. Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом вказаного вище строку до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Суддя: