УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на 1 /2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Решта 1 /2 частина зазначеного житлового будинку належить його сину - ОСОБА_1. Таким чином, спірний будинок належав ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, при цьому, частки в натрі виділено не було, співвласники проживали разом і користувалися будинком в цілому. Після смерті батька, протягом майже десяти років, окрім ОСОБА_1, у будинку ніхто не проживав та не з'являвся в якості нового власника. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, відтак для оформлення спадкового майна 06 червня 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Суханової Т.О. з відповідною заявою про прийняття спадщини та отримання правовстановлюючих документів. Однак, постановою від 06 червня 2018 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, як виявилося, на момент смерті спадкове майно не належало померлому, а належить іншій особі. Так, з наданого нотаріусом витягу стало відомо про те, що на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 28 лютого 2009 року, ніби-то ОСОБА_4 продав належну йому частину спірного житлового будинку ОСОБА_2, яка проживає у м. Житомир . При цьому, ніби-то між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 12 лютого 2009 року було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу і ніби-то за цим попереднім договором ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 84 916 грн. Натомість, ОСОБА_4 не брав участі у розгляді справи третейським судом, не підписував жодних угод та й не міг взагалі за станом здоров'я вчиняти будь-яких дій, оскільки впродовж тривалого часу і саме в період по 02.03.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Вінницького обласного онкологічного диспансеру. Йому було виконано операцію та проводився ряд гормоно та хіміотерапій. В той час, коли ОСОБА_4 знаходився вдома, за ним цілодобово оглядала ОСОБА_6, оскільки він був в край важкому стані і потребував постійної сторонньої допомоги. Дані обставини підтверджуються також і тим, що за змістом самого судового рішення сторонами у справі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 який і укладав договір купівлі - продажу частини будинку, належної ОСОБА_1,, отримував кошти та й підписував третейську угоду. Просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1 /2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 28.02.2009року у справі № 1 /2-09.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. ч. 1 і 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до змісту і форми заяви врегульовані ст. 151 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, наданих ВСУ в п. 4 постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Оскільки заявник ОСОБА_1 повідомив і обґрунтував свій намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 12.02.2009року, та суд встановив , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі відчуження спірного будинку, тому суд вважає доцільним накласти арешт на 1 /2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 28.02.2009року у справі № 1 /2-09.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 154, 260, 261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

З метою забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 12.02.2009року накласти арешт на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 28.02.2009року у справі № 1 /2-09.

Копію ухвали направити до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради для виконання.

Роз`яснити ОСОБА_1, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017року).

Повне судове рішення складене 03.10.2018 року.

Суддя: