Провадження № 2-з/537/26/2018
Справа № 537/3447/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів, згідно якої просила суд витребувати у приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 витяг зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи №2/2017, відкритої за заявою ОСОБА_4, а також належним чином завірену копію заповіту, складеного 07 грудня 2010 року громадянином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 січня 2017 року, на імя ОСОБА_4

Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 липня 2017 року їй відмовлено в задоволенні позову про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_5 Під час розгляду зазначеної справи відповідач, ОСОБА_4Б, повідомила про факт складення заповіту на її імя померлим ОСОБА_5, однак заповіт не надала. На даний час заявник має намір звернутись до суду із позовом про визнання зазначеного заповіту недійсним, у звязку із чим її представник звернувся із запитом до приватного нотаріуса ОСОБА_3, однак останнім було відмовлено. У звязку із викладеним, для повного забезпечення доказів ОСОБА_2 і звернулась до суду із даною заявою.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 116 Цивільно-процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 117 Цивільно-процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення доказів зазначається обгрутнування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 117 Цивільно-процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення доказів зазначається спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Як вбачається зі змісту заяви про витребування доказів, заявник жодним чином не обґрунтувала останню у визначений Законом спосіб, тобто не зазначила, які саме є підстави вважати, що доказ, який вона просить витребувати, може бути втрачений або його подання згодом може стати неможливим.

Згідно змісту заяви ОСОБА_2, остання просить витребувати у нотаріуса інформацію з метою подання позовної до суду про визнання заповіту недійсним, однак суд вважає наявним помилкове тлумачення заявником вимог чинного Цивільно-процесуального кодексу України, оскільки зміст заяви ОСОБА_2 свідчить про необхідність звернення до суду з клопотанням про витребування доказів в порядку статті 84 Цивільно-процесуального кодексу, будучи учасником справи, а саме позивачем.

Відповідно до частини 4 статті 117 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За викладених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для витребування доказів у приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 у вигляді витягу зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи, а також належним чином завіреної копії заповіту, оскільки заява про забезпечення доказів подана в порушення вимог статті 116, пунктів 5, 6 частини 1 статті 117 Цивільно-процесуального кодексу України, і приходить до висновку про необхідність повернення останньої заявнику.

Керуючись статтями 116, 117, Цивільно-процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Д.О. Зоріна