Провадження № 2/761/1142/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Малашевського О.В.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Експлуатуюча організація Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОМІСТО» про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач), третя особа Експлуатуюча організація ТОВ «ЕКОМІСТО» (далі по тексту - третя особа) про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є сусідом позивача та власником квартири № 21 в тому ж будинку та самовільно захопив частину загального місця користування коридору четвертого поверху будинку.

Так, відповідач встановив захисний ролет, яким відокремив привласнену частину коридору від загальної.

Позивач зазначав, що такі дії відповідача обмежують його права користувача та співвласника загальних місць користування будинку.

За результатами звернення позивача до експлуатуючої організації ТОВ «ЕКОМІСТО», було проведено перевірку та встановлено, що власником квартири № 21 самовільно встановлено камери відеоспостереження та захисний ролет, яким було відгороджено частину загального коридору.

Третьою особою було складено припис про усунення перешкод в користуванні приміщеннями загального користування, а також складено акт, яким зобов'язано відповідача демонтувати самовільно встановлений ролет та камери відеоспостереження.

Позивач зазначав, що мешканцями будинку не було встановлено порядку користування загальним коридором, в тому числі і частиною коридору, яку самовільно захопив ОСОБА_3

Посилаючись на викладене, а також вимоги ст.ст. 319, 382, 391 ЦК України, позивач просив суд, з метою усунення йому перешкод у користуванні власністю, зобов'язати ОСОБА_3 за власний рахунок виконати демонтаж самовільно встановленого захисного ролету в місці загального користування - коридорі четвертого поверху секції «Г» будинку АДРЕСА_1.

25.05.2018 року від представника позивача надійшли додаткові докази по справі.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Цивільного процесуального кодексу в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

З урахуванням думок учасників судового процесу, судом в судовому засіданні 25.05.2018 року було проведено підготовче засідання та ухвалою суду від 25.05.2018 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 09.07.2018 року.

09.07.2018 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 07.08.2018 року для подання додаткових доказів та належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи.

02.08.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів по справі з інформацією про право власності позивача та відповідача в будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні 07.08.2018 року позивач та його представник позов підтримали та просили суд про його задоволення.

Відповідач в судове засідання 07.08.2018 року не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідачу направлялись судові повістки за місцем його перебування, а також за зареєстрованим у встановленому порядку його місцем проживання, зареєстрованому у встановленому порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному Веб-порталі судової влади України.

Від відповідача в день судового засідання 07.08.2018 року надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із тим, що його представник не має можливості бути присутнім в засіданні 07.08.2018 року.

За результатами обговорення питання про відкладення судового засідання за клопотанням відповідача судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 частини 2 наведеної статті, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідач про судовий розгляд був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_3 судової повістки за адресою зареєстрованого у встановленому порядку його місцем проживання, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки особисто відповідачу.

Разом із тим, до свого клопотання про відкладення розгляду справи, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження неможливості його прибуття в судове засідання, як і не надав жодного доказу наявності у нього представника, а також зайнятості такого представника, оцінивши які суд міг би дійти висновку про поважність причин неявки позивача або його представника в судове засідання.

Відповідно Рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2018 року у справі «Бартая проти Грузії» (заява № 10978/06), суд встановив, що відмова суду перенести засідання за клопотанням адвоката, що брав участь в іншому процесі, та розгляд справи без захисника є порушенням ст. 6 (право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Разом із тим, в даній справі, відповідач не прибув в судове засідання, а також не надав доказів щодо наявності у нього представника та не просив відкласти судовий через необхідність скористатись правовою допомогою адвоката або об'єктивну неможливість скористатись такою допомогою, в зв'язку із чим суд дійшов висновку про відхилення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та визнання причин неявки в судове засідання неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився, як встановлено судом, в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання 07.08.2018 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. В раніше наданих суду поясненнях позов підтримав та просив суд про його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 08.02.2016 року, ТОВ «Екомісто» є виконавцем послуг з утримання будинку АДРЕСА_1

Згідно із попередженням від 14.02.2017 року від експлуатуючої організації ТОВ «Екомісто» № 1347, адресованого ОСОБА_3, від останнього вимагали здійснення демонтажу встановлених ролетів в коридорі на поверсі жилого будинку.

Згідно з актом повторного огляду місць загального користування ЖК «ГЛОРІЯ ПАРК» від 28.07.2017 року, складеного представниками ТОВ «Екомісто», встановлено, що власником квартири № 21 встановлені ролети та 2 камери відеоспостереження у місцях загального користування та зобов'язано власника квартир здійснити демонтаж ролетів та камер відеоспостереження.

Також позивачем додано до позову фотокартки встановленого ролету, які досліджені судом.

Згідно із п.п. 1.4.4. та 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Відповідачем не доведено правомірності встановлення ролету в місцях загального користування, згоди співвласників або дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання чи перепланування місць загального користування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання ОСОБА_3 за власний рахунок виконати демонтаж самовільно встановленого захисного ролету в місці загального користування - коридорі четвертого поверху секції «Г» будинку АДРЕСА_1.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 640,00 грн. сплаченого судового збору.

За вимогами статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Експлуатуюча організація Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОМІСТО» про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 за власний рахунок виконати демонтаж самовільно встановленого захисного ролету в місці загального користування - коридорі четвертого поверху секції «Г» будинку АДРЕСА_1.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: 03062, АДРЕСА_1.

ОСОБА_3: АДРЕСА_4.

Експлуатуюча організація Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОМІСТО»: 04114, м. Київ, вул. Вишгородська, 45-а/4, офіс 34, .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст судового рішення складено: 10.08.2018 року.