Справа № 570/1696/18
570/1696/18провадження № 2-о/570/65/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

з участю секретаря судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши в порядку окремого провадження цивільного судочинства у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської сільської ради про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що донька не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю, заявник у поданій до суду 16 квітня 2018 року заяві просить визнати недієздатною її доньку ОСОБА_4, встановити над нею опіку та призначити його її опікуном.

У поданих до суду заявах заявник заяву підтримує, заінтересована особа не заперечує проти задоволення даної заяви.

16 квітня 2018 року призначено судово-психіатричну експертизу та провадження по справі зупинено.

11 липня 2018 року експертиза проведена і 03 серпня 2018 року отримана судом.

У поданих до суду заявах учасники просять справу слухати у їх відсутність.

Зважаючи на те, що явку учасників не визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку заявника, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов'язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Розглядаючи справу, суд забезпечив учасникам цивільного процесу рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, їм відомі права та обов'язки, регламентовані ЦПК України.

Як вбачається з паспорту громадянина України ОСОБА_4 народилася 16 березня 1996 року в м.Рівне.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 152/18 від 11 липня 2018 року вона страждає на хронічний стійкий психічний розлад, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Орган опіки та піклування в особі Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області затвердив висновок, згідно яким заявник може виконувати обов'язки опікуна над своєю дитиною - ОСОБА_4

До вказаних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно змісту ч.1 ст.300ЦПК України, ч.1 ст.60 ЦК України, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Ст.55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч.ч.4, 5 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов'язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.21, ч.2 ст.22, ч.1 ст.28, ч.1 ст.29, ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов'язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов'язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров'я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов'язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Важливим елементом держави є захист особистих немайнових та майнових прав осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Законом закріплена особлива форма державної турботи про нужденних осіб, які потребують сторонньої допомоги. Якщо особа не може мати правоздатності, то на законних підставах і лише за рішенням суду вона може бути визнана недієздатною. Єдиною підставою для цього є стійкий і хронічний розлад, за якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Такий психічний розлад має бути підтверджений висновком судово - психіатричної експертизи, тому суд приймає до уваги вказаний акт як належний та допустимий доказ, оскільки останній підтверджує саме такий факт.

ОСОБА_4визнається судом недієздатною, тому наявні підстави вирішення питання для встановлення над нею опіки.

Щодо призначення опікуна, то заявник є близьким родичем - матір"ю особи, щодо якої вирішується питання про недієздатність,характеризується позитивно, є дієздатною особою, піклується про доньку, спроможна виконувати обовязки опікуна і виявляє таке бажання. Перешкод, які б згідно ст.64 ЦК України, перешкоджали визнанню заявника опікуном даної особи, судом не встановлено. Згідно висновку органу опіки та піклування опіка над недієздатною фізичною особою відповідає її інтересам та потребам, призначається у відповідності до вимог ЦК та СК України, призначення опікуном заявника відповідає інтересам особи, вона здійснює за ним догляд та опіку протягом всього часу життя, відсутні заперечення з боку інших членів сімї заявниці щодо встановлення опіки над недієздатним.

Рішення мотивоване тим, що заявник дієздатний, позитивно характеризується, за станом здоров'я може надавати соціальні послуги, постійно проживає та перебуває в родинних відносинах з недієздатною особою, доглядає за нею, у зв'язку із чим призначення його опікуном є доцільним та відповідає інтересам недієздатної особи.

За таких умов, подання заінтересованої особи є обґрунтованим та його необхідно задоволити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.57, 59, 213-215 ЦПК України суд

у х в а л и в:

задоволити заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської сільської ради про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Визнати недієздатною ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Рівне, паспорт серія МЮ № 300260, виданий 10 липня 2012 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області).

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Рівне, паспорт серія МЮ № 300260, виданий 10 липня 2012 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області).

Призначити опікуном ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Рівне, паспорт серія МЮ № 300260, виданий 10 липня 2012 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області) її маму ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Глушиця Сарненського району Рівненської області, паспорт серія СР № 470160, виданий 01 жовтня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області).

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Глушиця Сарненського району Рівненської області, паспорт серія СР № 470160, виданий 01 жовтня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_1, вул.Городищенська 21, с.Городище Рівненського району Рівненської області.

Заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області /вул.Рівненська 108, с.Городище Рівненського району Рівненської області/.

Суддя: Кушнір Н.В.

Присяжні: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,