печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

27 серпня 2018 рокуПечерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Підпалого В.В.,

за участю секретаря Малиневській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відмову стягувача від примусового виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло звернення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про розгляд заяви ОСОБА_1 про відмову від примусового виконання виконавчого листа № 2-5352 від 17.12.2002 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку із укладенням 03.05.2018 року між Стягувачем та Боржником договору між батьками про сплату аліментів на дитину, що посвідчений приватним нотаріусом Олофінським О.В., в якому повністю вирішено питання стосовно сплати аліментів на дитину до моменту досягнення нею повноліття.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причин своєї неявки не повідомила.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувавча від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий лист за даним рішенням перебуває на виконанні у Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з 25.12.2002 року.

03.05.2018 року між Стягувачем та Боржником договору між батьками про сплату аліментів на дитину, що посвідчений приватним нотаріусом Олофінським О.В., в якому повністю вирішено питання стосовно сплати аліментів на дитину до моменту досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відмова стягувача від примусового виконання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб, в тому числі прав неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 209-210, 372, 434 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_1 примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Підпалий В.В.