Справа № 362/4386/18
Провадження 2/362/2136/18
У х в а л а

"15" серпня 2018 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання договору позики недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України.

В силу вимог ч. 1 ст. ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з положеннями п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що між відповідачами було укладено договір позики від 27.05.2014 р., про що їй стало відомо при ознайомленні з матеріалами справи № 362/1583/18, що знаходиться в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Вказує, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України, позивач, як дружина позичальника відповідача-1 ОСОБА_2, ніяким чином не була повідомлена про вчинення даного правочину між відповідачами, будь-якої згоди на отримання позики не давала, крім того, її чоловік - відповідач-1 ОСОБА_2, не витрачав кошти отримані від відповідача-2 - ОСОБА_3, на потреби сімї, та про їх снування не повідомляв позивача взагалі. Тому просить на підставі ст. ст. 203, 215 ЦПК України визнати даний договір позики недійсним, визначаючи зміст позовних вимог.

Як вбачається зі змісту договору позики, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 27.05.2014 р. в м. Київ, позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 940000 грн. для купівлі 72/100 часток житлового будинку за адресою с. Путрівка, Васильківського району, Київської області, вул. Б.Хмельницького, 25, та земельної ділянки с. Путрівка. Васильківського району, Київської області, вул. Б.Хмельницького, кадастровий №:01:088:055 (домоволодіння).

Разом з тим, позивачем в своїй позовній заяві не наведено викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги саме до відповідача-1 ОСОБА_2, оскільки зі змісту заяви не вбачається наявності спору про право, а саме, що права, свободи чи законні інтереси позивача були порушені відповідачем -1 ОСОБА_2, не визнаються або оспорюються останнім.

Таким чином, позивачу необхідно також навести виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, які підтверджують вказані обставини.

Окрім того, позивачем не зазначено обгрунтування своїх вимог в частині визнання недійсним договору позики, тобто не зазначено, з яких підстав спірний правочин не відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, тобто в чому конкретно є невідповідність вимогам вказаних норм.

Звертаю увагу, що вказані норми є загальними, при цьому позивачем не зазначено можливо певної спеціальної норми права в обгрунтувнаня заявлених вимог.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Статтею 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на доцільність спільного розгляду даного позову з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у справі № 362/1583/18, оскільки розгляд позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання договору позики недійсним, в окремому позовному провадженні значно збільшить термін розгляду справи № 362/1583/18, що може свідчити про зловживання учасниками судового процесу їхніми правами.

Враховуючи викладене та керуючись ст.175, 185, 293,315 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання договору позики недійсним - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Кравченко