Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2018 р. Справа № 608/1264/18

Номер провадження2/608/552/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Олійник О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 грудня 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №215. В шлюбі народилася дитини: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем спільного господарства не ведуть, він проживає за іншою адресою. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки. Просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2, дитину ОСОБА_3 залишити проживати з нею.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити, подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнає, згідний з позовними вимогами, в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Слободян) ОСОБА_4 уклали шлюб 17 грудня 2005 року, який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №215, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

В шлюбі народилася дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з матірю.

За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося, між сторонами часто виникали сварки та скандали. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 82, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 17 грудня 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №215, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Слободян) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, жителькою АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Коротченко».

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір`ю.

Судові витрати покласти на сторін в межах ними понесених.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: Л. Й. Квятковська