Провадження № 2-н/161/379/18
У Х В А Л А

02 жовтня 2018 року місто ОСОБА_1

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши заяву стягувача ОСОБА_2 про видачу судового наказу з метою стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_3.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортні дані та ідентифікаційний код невідомі, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь стягувача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АЮ № 1008883, вид. 9 грудня 2009 року Луцьким РВ УМВС України у Волинській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено вимогу про те, що розмір аліментів у частці від доходу не може бути більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, однак, всупереч зазначеної норми ЦПК України, ОСОБА_2 заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлений до стягнення розмір аліментів не передбачений ч. 1 ст. 161 ЦПК України, за змістом якої можливе стягнення аліментів або у частці від доходів, або у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ч. 2 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 164, 165, 166, 352-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_3.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02.10.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1