Справа № 558/512/18
номер провадження 2/558/127/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

02 жовтня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

14 серпня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначає про те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебуває у шлюбі, що був зареєстрований Рогізненською сільською радою Демидівського району Рівненської області 10 вересня 2000 року. Від шлюбу з відповідачем мають троє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. З грудня 2017 року відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, які перебувають повністю на її утриманні.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що вона не працює. Їй відомо, що відповідач є матеріально забезпеченим, має свій житловий будинок, отримує нерегулярні доходи від виконання будівельно-ремонтних робіт та від сезонних заробітків в Республіці Польща. Інших утриманців відповідач не має, а тому може надавати допомогу на утримання дітей.

З вказаних підстав у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, позивач у позовній заяві просила понесені нею судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

В судове засідання 2 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 не з'явилась. 6 вересня 2018 року позивач подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, оскільки вона перебуватиме за кордоном та зазначала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 25).

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 6 вересня, 19 вересня та 2 жовтня 2018 року не з'явився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_3 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання на 6 вересня, 19 вересня та 2 жовтня 2018 року.

У вказані судові засіданні сторони та/чи їх представники не з'являлися.

6 вересня 2018 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, серії НОМЕР_5 (а.с. 7, 8, 9), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, їх батьком вказаний ОСОБА_3, а матір'ю ОСОБА_2.

В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить1944,00 гривні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2, на утримання дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дітьми повноліття.

Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Із досліджених довідки № 568 від 13 серпня 2018 року (а.с. 14), квитанції № 81 від 13 серпня 2018 року (а.с. 13) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем ОСОБА_2 понесено витрати в розмірі 600,00 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача є обгрунтованими, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 понесених нею витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 600,00 гривень.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_3 від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-184 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1), аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 серпня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600,00 (Шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 2 жовтня 2018 року.