Справа № 200/6840/18
Провадження№2-з/200/110/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

«11» червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треття особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину фіктивним, застосування наслідків його недійсності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину фіктивним, застосування наслідків його недійсності.

18 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду на 13 червня 2018 року.

05 червня 2018 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно :

Квартиру № 19 в буд. № 17 за адресою : Аеродром, м. Дніпропетровськ, загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., яка належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) за Договором дарування, реєстровий №165, виданий 23.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3;

? частки квартири № 62 у буд. № 60 за адресою : Запорізьке шосе, м.Дніпропетровськ, яка належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2) на підставі договору дарування квартири , реєстровий № 191, виданий 17.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3;

- Гаражу № 495, загальною площею 22,1 кв.м., розташований за адресою : Дніпропетровська бл..., Дніпропетровський район, с.Старі Кодаки, «Корінь», який належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) за Договором дарування, реєстровий №145, виданий 19.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

До набрання чинності рішенням суду у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо:

- Квартири № 19 в буд. № 17 за адресою : Аеродром, м. Дніпропетровськ, загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., яка належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) за Договором дарування, реєстровий №165, виданий 23.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3;

- ? частки Квартири № 62 у буд. № 60 за адресою : Запорізьке шосе, м.Дніпропетровськ, яка належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2) на підставі договору дарування квартири , реєстровий № 191, виданий 17.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3;

- Гаражу № 495, загальною площею 22,1 кв.м., розташований за адресою : Дніпропетровська обл.., Дніпропетровський район, с.Старі Кодаки, «Корінь», який належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) за Договором дарування, реєстровий №145, виданий 19.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2, члени його сімї та інші особи можуть вчинити будь-яки дії щодо нерухомого майна, яке було передано відповідачем за договорами дарування членам його сімї, що може істотно ускладнити чи, навіть, унеможливити поновлення порушених прав Позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, зважаючи на обставини справи прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1. ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову заявник не довів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Крім того, позивачем не зазначено, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, враховуючи, що позовні вимоги мають не майновий характер.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову заявник не довів, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, крім того такий вид забезпечення позову є не співмірним з позовними вимогами, а також забезпечення позову у такий спосіб буде зачіпати інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треття особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину фіктивним, застосування наслідків його недійсності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску