Справа № 147/1235/17
Провадження № 2/147/114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 08.08.2015 року у виконкомі Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №2. В період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Позивач стверджує, що під час спільного проживання між ними постійно виникали суперечки, непорозуміння, вони втратили почуття поваги один до одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим.

У них різні погляди на шлюб, сім'ю, тому шлюбні стосунки між ними припинені, вони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, відповідач проживає окремо. В подальшому спільне життя неможливе, тому свої позовні вимоги підтримує повністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, однак до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, бажає залишитись на прізвищі ОСОБА_1. В частині позовних вимог, що стосуються визначення місця проживання дитини відмовилась.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглянути в його відсутність,.

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 08.08.2015 року зареєстрували шлюб виконкомом Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 08.08.2015 року.(а.с.8).

В період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.12.2015 року(а.с.9).

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач виявила бажання змінити своє теперішнє прізвище на дошлюбне ОСОБА_1.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 640грн.

На підставі ст. ст. 12,81,89,141,211,ч.2ст.247,258,263,265 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 109, 110, 112 , 113, 114 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1(дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08 серпня 2015 року у виконкомі Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 640,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя