АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 628/2768/17

Провадження № 22-ц/790/3485/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території»,

представник відповідача Ковальова Людмила Миколаївна,

розглянув в місті Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 628/2768/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» про захист прав споживача та списання заборгованості за теплову енергію, за апеляційною скаргою Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року, ухвалене суддею Волчек О.О., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» про захист прав споживачів та списання заборгованості за теплову енергію.

В обґрунтування позову зазначають, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 13 листопада 2013 року належить АДРЕСА_1. Вони спільно проживають у зазначеній квартирі та є споживачами послуг з теплопостачання. За попереднім власником квартири з листопада 2007 року рахується борг за тепло в сумі 8841,59грн., який відповідач тепер примушує їх оплатити. Заперечують проти цього, оскільки до 13 листопада 2013 року вони у квартирі не мешкали і не були споживачами послуг з теплопостачання. За час існування заборгованості відповідач не використав свого права на звернення до суду до попереднього власника щодо стягнення цієї суми.

Просять списати з них заборгованість в сумі 8841,59грн. за період з листопада 2007 року по 13 листопада 2013 року по АДРЕСА_1.

Відповідач Харківське обласне комунальне підприємство «Дирекція розвитку інфраструктури території» в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити та розглядати справу за відсутності представника.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - задоволено.

Зобов'язано ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» списати з особового рахунку № НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_1 заборгованість в сумі 8841,59грн. за послуги з теплопостачання за період з листопада 2007 року по 13 листопада 2013 року по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» на користь держави судовий збір в розмірі 640грн.

Рішення мотивовано тим, що за особовим рахунком, відкритого на ім'я позивача ОСОБА_1, нараховано заборгованість за послуги з теплопостачання за період з листопада 2007 року по листопад 2013 року в розмірі 8841,59грн., тобто до моменту набуття позивачем ОСОБА_2 права власності на зазначену квартиру, а тому заборгованість підлягає списанню.

В апеляційній скарзі ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що покладаючи на них обов'язок списати з позивачів борг, суд у своєму рішенні не навів норм чинного законодавства, з яких такий обов'язок випливає. Не враховано, що відкриття особового рахунку проводиться за конкретною квартирою, а не за особою.

Обраний позивачами спосіб захисту не відповідає приписам законодавства.

Позивачі не довели належними та допустимими доказами наявність у них порушеного права.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2018 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виходив з того, що своїми діями відповідач порушує права позивачів та їх інтереси, оскільки вони рахуються як недобросовісні боржники.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до договору дарування від 13 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського МНО Харківської області, за реєстровим №5399, дарувальники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безоплатно передали у власність ОСОБА_2 АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 13 листопада 2013 року.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За вищевказаною адресою на ім'я абонента ОСОБА_1, яка є дружиною ОСОБА_2, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

Як вбачається з довідки загальна заборгованість за період з листопада 2007 року по вересень 2017 року включно складає 10546,05 грн. Станом на грудень 2013 року, тобто до придбання ОСОБА_2 квартири у дар заборгованість складала 8841,59грн.

Судом першої інстанції не зазначено норму закону, якою передбачається зобов'язання відповідача списати заборгованість за теплоенергію в сумі 8841,59грн. за період з листопада 2007 року по 13 листопада 2013 року по квартирі; чинним законодавством не визначено механізму його списання.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16 липня 1999 року бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об'єкт обліку (квартиру) підприємство відкриває один особовий рахунок.

Отже, сам факт рахування за певною квартирою суми боргу не свідчить про порушення прав, у даному випадку, позивачів.

При цьому, колегія не входить в обговорення питання про наявність або відсутність підстав для стягнення цих коштів з позивачів.

Дані питання підлягають обговоренню у випадку пред'явлення позову відповідачем до позивачів про стягнення цієї суми.

Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позові.

Згідно ч1.,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачів згідно Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору, то судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають компенсації відповідачу за рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів справи за подання апеляційної скарги ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території»за подання апеляційної скарги сплатило 960грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території»- задовольнити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» про захист прав споживача та списання заборгованості за теплову енергію- відмовити.

Компенсувати Харківському обласному комунальному підприємству «Дирекція розвитку інфраструктури території» (юридична адреса м-н Свободи, буд.5, Держпром, 3під, 5пов., м. Харків, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 960грн. (дев'ятсот шістдесят гривень 00коп.) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 10 серпня 2018 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.