Провадження №760/3729/18
В справі № 760/574/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 19 938, 61 гр. страхового відшкодування.

Посилається в позові на те, що 05 березня 2015 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме: «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Шевченківським районним судом м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП.

На момент дорожньо - транспортної пригоди автомобіль потерпілого - «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно до Договору добровільного страхування №233941Га/14к-03.

На основі Рахунку №1.003.15.03103 був складений розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 69 938, 17 гр., що підтверджується платіжним дорученням №165277 від 27 березня 2015 року.

Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за Полісом №АІ/1034888 з лімітом відповідальності в розмірі 50 000, 00 гр.

В межах ліміту відповідальності страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування з урахуванням франшизи в розмірі 50 000, 00 гр.

Таким чином, різниця між фактичним відшкодуванням завданої потерпілому шкоди та розміром страхового відшкодування становить 19 938, 61 гр., яка підлягає стягненню з відповідача.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу в його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилався на те, що позивач уже звертався з аналогічним позовом до суду в 2016 році, який судом був залишений без розгляду.

При розгляді справи була проведена автотехнічна експертиза і згідно з Висновком експерта №СЕ-1207-2-780.16 від 13 лютого 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок ДТП, яка мала місце з його вини, становить 46 288, 24 гр., що не перевищує ліміту відповідальності за Полісом №АІ/1034888.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 кодексу предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 4 Закону страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом встановлено, що 05 березня 2015 року в м. Києві по пр. Перемоги, 68 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, та «Міцубіші», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року винним у вчиненні зазначеної ДТП визнано відповідача.

/ а.с. 8 /

Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №233941Га/14к-03 від 04 вересня 2014 року, укладеного між позивачем та потерпілим ОСОБА_3, був застрахований автомобіль марки «Міцубіші», д.н.з. НОМЕР_3.

05 березня 2015 року потерпілий звернувся до позивача з повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

12 березня 2015 року позивачем був складений Акт огляду транспортного засобу №1.003.15.03103.

Згідно з Розрахунком страхового відшкодування від 19 березня 2015 року та на підставі Страхового акту №1.003.15.03103 від 26 березня 2015 року потерпілому платіжним дорученням №165 277 від 27 березня 2015 року було виплачено страхове відшкодування у розмірі 69 938, 17 гр.

/ а.с 7; 9 - 11; 14 - 15; 22 - 24 /

Цивільно - правова відповідальність відповідача в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з лімітом відповідальності 50 000, 00 гр.

З матеріалів справи вбачається, що дана сума була виплачена позивачу ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування».

Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала справа за позовом ПрАт «Страхова компанія «АХА Страхування» до відповідача про стягнення даної суми.

Ухвалою суду від 01 червня 2017 року позов був залишений без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, тобто в зв»язку з повторною неявкою належним чином повідомленого представника позивача в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи в його відсутність.

В межах розгляду даної справи судом за клопотанням відповідача була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Відповідно до Висновку експерта №СЕ-1207-2-780.16 від 13 лютого 2017 року, складеного судовим експертом Судової незалежної експертизи України Ковалем І.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталася 05 березня 2015 року, станом на момент проведення експертизи становить 46 288, 24 гр.

Тобто, дана сума не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за умовами укладеного з відповідачем договору.

З матеріалів справи № 760/8521/16, залишеної без розгляду ухвалою суду від 01 червні 2017 року, вбачається, що ухвала суду була отримана позивачем, в тексті ухвали судом було зазначено про проведення цієї експертизи.

Представник позивача доказів, які б спростовували даний висновок, суду не надав.

Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 15 та 20 ЦК України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Представник позивача, не з'явившись в судове засідання, будь - яких доказів, які б спростовували надані відповідачем докази, не надав.

В свою чергу, доводи відповідача підтверджені належними та допустимими доказами, сумніватися в об»єктивності яких у суду немає підстав.

За таких обставин, відшкодування позивачу 50 000, 00 гр. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відповідно до укладеного з відповідачем договору, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 993 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2018 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва