Справа № 707/883/18
Провадження №2/712/1902/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д..

при секретарі - Жук О.М.

з участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача адвоката - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Сень Н.М.

розглянувши на підготовчому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2010 року вона з відповідачем перебували у цивільних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_6. З часу народження дитини вони проживають окремо, спори щодо місця проживання дитини у них відсутні. Відповідач не виявляє бажання приймати участь у вихованні дитини, він не був позбавлений інформації щодо місця перебування дочки. позивач ніколи не створювала перешкоди у спілкуванні дитини з батьком. У зв'язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом. Просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради Сень Н.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить Свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 905. Позивач з відповідачем у шлюбі не перебувала.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових, матеріальних та моральних умов виховання неповнолітньої, затвердженого директором Черкаської гімназії № 31 В.М. Пивоваров малолітня проживає разом з мамою ОСОБА_5

В матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява ОСОБА_3, в якій зазначено, що останній згідно з власним волевиявленням, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, без будь-якого примусу, як фізичного, так і морального підтверджує той факт, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

16.05.201 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради наданий висновок № 310/30-03-03 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо малолітньої малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує доньку матеріально, не піклується про життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, тобто свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню доньки.

У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям доньки та виконувати свій батьківський обов'язок.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні доньки, підвищенні рівня її знань та оздоровлення дитини.

Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї доньки батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення.

Позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5444 грн. підлягають до часткового задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

На виконання вказаної норми Закону позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вказаної норми Закону позивачем надано

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, стороною позивача надано докази про розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 2720 грн., які і підлягать до стягнення з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Постільки при подачі позову даної категорії позивач звільнена від оплати судових витрат, тому на підставі ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 10, 12, 13, 81, 83, 89, 263-265, 268, 352 ЦПК України, ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ППВС України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. НОМЕР_2, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати на надання правничої допопомги у розмірі 2720 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Пироженко В.Д.

Дата складення повного тексту рішення 13.08.2018 року.