Справа № 202/1952/17
Провадження № 2/202/169/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. У позовній заяві посилається на те, що після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилося спадкове майно - квартира АДРЕСА_1. Мати склала заповіт на ім'я позивача,який було посвідчено нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербурга 05.10.2015 року. ОСОБА_5 мала трьох дітей: ОСОБА_3, 1988 року народження, ОСОБА_6, 1992 року народження та ОСОБА_7, 2004 року народження. ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2. На час відкриття спадщини з нею була зареєстрована та проживала ОСОБА_7, яка має обов'язкову частку у спадщині незалежно від заповіту у розмірі 1/6 частки. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,0 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м., після смерті матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з'явилася. Проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем, оскільки є спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_5.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. В матеріалах справи є заява третьої особи про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача подала до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року клопотання представника відповідача було задоволено та витребувано з Шостої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, є ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а. с. 17).

Батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, є ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а. с. 18).

Батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, є ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 (а. с. 19).

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розірвано 25 лютого 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 (а. с. 20).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 (а. с. 21).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 15 жовтня 2015 року нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербурга Богдановою Н.Д., зареєстровано в реєстрі за № В-100 (а. с. 23), за яким ОСОБА_5 заповіла все належне їй на день смерті майно, в тому числі квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9.

ОСОБА_3 є громадянином Російської Федерації та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджуєшся паспортом НОМЕР_5 (а. с. 6-16).

Згідно довідки про реєстрацію (а. с. 24) ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом із дочкою ОСОБА_7, 2004 року народження.

Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса Санкт-Петербургу 22.04.2016 року (а. с. 25).

23 грудня 2016 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 - ОСОБА_5. Постановою державного нотаріуса від 23.12.2016 року (а. с. 27) було відмовлено ОСОБА_1, яка діє як представник ОСОБА_3 за довіреністю, у вчиненні нотаріальної дії -у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 у зв'язку із тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 29) квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.2010 року (а. с. 28).

Згідно довідки ЖБК № 127 «Акація» в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований (а. с. 36).

При вирішенні спору щодо спадкування прав на майно за участю іноземця, суд зясовує, чи існує договір про правову допомогу з цією країною, і чи в цьому договорі не передбачені інші правила щодо спадкування, ніж в українському законодавстві.

У разі розбіжностей застосовуються норми міжнародного договору.

Позивач є громадянином Російської Федерації. Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 21.01.1993 року закріплює право громадян кожної із Договірних Сторін щодо успадковування на територіях інших Договірних сторін майна чи прав за законом чи заповітом на рівних умовах і в тому ж обсязі, що і власні громадяни. Право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої розташоване це майно.

Право на успадкування нерухомого майна, згідно зі статтею 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", регулюється законодавством країни, на території якої знаходиться це майно.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно документів, які знаходяться в матеріалах справи, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7. При цьому ОСОБА_7 фактично проживала разом із матір'ю на час її смерті, ї неповнолітньою та має обов'язкову частку у спадщині. Місцем відкриття спадщини є Санкт-Петербург, Російська Федерація.

Відповідачами у даній справі повинні буди спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачем визначено в якості відповідача Дніпровську міську раду, яка є неналежним відповідачем.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 48, 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно того відповідача, який зазначений в ньому. Тобто, визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість,встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи (17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

Позивач та його представник не заявляв клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів), тому суд вимушений відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 1217, 1221 ЦК України, ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 82, 141, 246, 264, 265, 266 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимоги ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Г. Зосименко