УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 295/11270/16-ц

провадження № 61-36945ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2018 року у складі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, у якому просив стягнути з ОСОБА_5 на свою користь аліменти у розмірі 1/7 частини заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що навчається у Львівському університеті лісового господарства. Після розірвання шлюбу між батьками, ОСОБА_4 почав проживати разом зі своїм батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач у справі є його матір'ю та ухиляється він надання матеріальної допомоги на його утримання. Навчання потребує значних витрат, а доходів батька не вистачає, щоб забезпечити потреби, пов'язані з навчанням.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/7 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 25 серпня 2016 року й до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання у Національному лісотехнічному університеті України у м. Львові на бюджеті на денній формі навчання, стипендію не отримує з січня 2017 року і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, отримує заробітну плату, отже може надавати матеріальну допомогу сину.

Постановою апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2018 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

При ухваленні рішення суд зробив висновок, що ОСОБА_5 є матір'ю позивача, працює керівником гуртка «Художня вишивка» у комунальному позашкільному закладі «Житомирський обласний центр науково-технічної творчості учнівської молоді» Житомирської обласної ради та її заробітна плата становить 2274,13 грн. Відповідач протягом тривалого часу перебувала на лікуванні та внаслідок незадовільного стану здоров'я потребує оперативного втручання, що підтверджується долученими до матеріалів справи витягом з історії хвороби, епікризом, листками непрацездатності, довідкою ЦМЛ № 2. Та обставина, що ОСОБА_5 має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, не свідчить про її спроможність надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. ОСОБА_4 не надав доказів, які б підтверджували суму фактичних витрат на навчання та можливість надання ОСОБА_5 матеріальної допомоги.

20 квітня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що представником позивача надано до апеляційного суду докази на підтвердження витрат, пов'язаних із навчанням - квитанції від 06 жовтня 2017 року та від 13 березня 2018 року на оплату гуртожитку на загальну суму 4 390 грн, а тому позивач має право на аліменти, які відповідач може надавати, оскільки працює та має постійний дохід.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Тлумачення статті 199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Встановивши, що ОСОБА_5 не може надавати матеріальну допомогу, апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судами норм права (статті 199 СК України) є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель