04.07.2018 227/1103/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського центру обслуговування клієнтів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського РЕМ звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 08 лютого 2013 року по 30 травня 2017 року в розмірі 4472,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що енергопостачальник, Добропільський ЦОК, поставляє на обєкт споживача електричну енергію в необхідних йому обємах, а споживач, в свою чергу, зобовязаний своєчасно оплачувати одержану (спожиту) електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у термін, передбачений п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення. Відповідач згідно договору дарування від 27 липня 2006 року є власником житла та споживачем електроенергії за адресою АДРЕСА_1; на ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № 350130003. Боржником неодноразово проводилися перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобовязання.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК належним чином виконує свої зобовязання з постачання відповідачу електроенергії, тоді як відповідач не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електроенергію, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 08 лютого 2013 року по 30 травня 2017 року в розмірі 4472,75 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача.

Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у її відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не зверталась. Відзиву на позовну заяву до суду не надавала.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 56 - 58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

Згідно абз.7 п. 2 Правил користування електричною енергією для населення, об'єкт споживача - це житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири 3, що розташована у будинку 12 по вул. Шкільній смт. Водяне м. Добропілля Донецької області, що підтверджується договором дарування 1/2 частини квартири серії ВЕА № 424207 від 27 липня 2006 року (а.с.7-8)

ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії в помешканні за адресою АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується тим, що особовий рахунок № 350130003 за даною адресою відкрито саме на імя ОСОБА_1 (а.с.10-12).

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», під житлово-комунальними послугами слід розуміти - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 42 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Із вчинених взаємних конклюдентних дій, які полягали у підключенні до електромережі, відкритті особового рахунку та оплаті спожитої електроенергії, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання споживачу електроенергії, на умовах, передбачених Законом України " Про ринок електричної енергії" та Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 року за № 1357, у зв'язку із цим у сторін виникли взаємні права та обов'язки, які притаманні договірним.

Крім того, згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, споживач був зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання послуг з енергопостачання, а неукладення договору про надання послуг з електропостачання не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за послуги з постачання електричної енергії.

Судом встановлено, що позивач надав послуги, які відповідачка отримала, але не оплатила.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 57 цього Закону, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пункт 19 Правил передбачає, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Відповідно до п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до п. 27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. Кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у період, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п. 28 Правил, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.

Як встановлено під час розгляду справи відповідач не зверталася до «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК із заявою про складання графіка погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надала жодної довідки, яка підтверджувала би неспроможність погашення боргу.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

З розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію абонента за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що борг за спожиту електроенергію за період з 08 лютого 2013 року по 30 травня 2017 року складає 4472,75 грн. (а.с.10)

Зазначений розрахунок суми заборгованості за спожиту електроенергію, суд вважає правильним. Кількість спожитих кВт електроенергії абонентом в розрахунку суми заборгованості - відповідає контрольним показникам лічильника за особистим рахунком відповідача. (а.с.10-11)

Таким чином, відповідач повинна відшкодувати позивачу суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 4472,75 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762,00 грн., сплата яких підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням, слід стягнути в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 56 - 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ст.ст. 12, 89, 141, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: Донецька область АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК на рахунок зі спеціальним режимом користування № 60, МФО 335106, в філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 08 лютого 2013 року по 30 травня 2017 року в розмірі 4472,75 грн. (чотирьох тисяч чотирьохсот сімдесяти двох гривень) 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: Донецька область АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК на поточний рахунок № 260091255, МФО 334851, ОКПО 00131268, Добропільське безбалансове відділення філії Головного управління ПАТ «ПУМБ» в Донецькій області, понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 (однієї тисячі сімсот шістдесяти двох) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

04.07.2018