05.02.18
Провадження № 2/200/1674/18 Справа № 200/1818/18
У Х В А Л А

05 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ Яковлев Д. О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпропетровська Державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, про визнання спадкоємцем четвертої черги і зміну черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ надійшла вищезазначена позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд: встановити факт проживання з ОСОБА_4 однією сімєю з 2004 року по 13 листопада 2017 року та визнати його спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, яка померла 13 листопада 2017 року; визнати за ним право на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом із спадкоємцями тієї черги, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви закріплені в ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Оскільки позивачем, на підтвердження обставин зазначених в обґрунтування позивних вимог не надано доказів, що за час спільного проживання з ОСОБА_4 за спільно зароблені кошти було придбано автомобіль, побутову техніку, зроблено ремонт будинку № 33 розташований по вул. Ан. Синявського в м. Дніпро та встановлено памятник на могилі батьків ОСОБА_4, приходжу до висновку про недотримання позивачем вимог п. 5 ч. 3 ст. 176 ЦПК України.

Крім того, до позову не долучено доказів на підтвердження посилань позивача на те, що 24 листопада 2017 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за його заявою, було відкрито спадкову справу № 61619252 після смерті ОСОБА_4, що на думку суду також свідчить про недотримання вимог ЦПК України.

Як розяснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Виходячи з того, що позивачем не вказано які стосунки між ним та ОСОБА_4 були за життя останньої, з урахуванням відповідності визначень нормам матеріального права, що регулюють такі відносини позовна заява також не може бути прийнята судом без зауважень.

Крім того. як розяснено в п. 23 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачем в позовній заяві зазначено про те, що спадкову справу після смерті ОСОБА_4 було відкрито саме на підставі його заяви, однак на підтвердження цього не надано жодного доказу (рішення прийнятого за результатами розгляду заяви; відповідної постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадщини), суд позбавлений можливості пересвідчитись чи дотримано позивачем приписів п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, що на думку суду також свідчить про невідповідність поданої позовної заяви процесуальному закону.

До того ж, на думку суду ОСОБА_1 некоректно сформульовано позовні вимоги, оскільки разом з вимогою про визнання спадкоємцем четвертої черги, заявлено вимогу про визнання його спадкоємцєм тієї черги, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

За таких обставин, керуючись приписами ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України приходжу до висновку, про наявність достатніх підстав для залишення позову ОСОБА_1 без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, про визнання спадкоємцем четвертої черги, про зміну черговості одержання права на спадкування залишити без руху.

Запропонувати позивачу у пятиденний строк (пять календарних днів), з дня вручення ухвали про залишення позову без руху подати до канцелярії суду, позовну заяву в новій редакції з урахуванням виправлення недоліків вказаних в ухвалі суду з копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та належним чином оформленими доказами на підтвердження викладених в позові обставин.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. О. Яковлев