РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 липня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу №686/25134/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,вказавши, що 15 січня 2015 року ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_3 договір позики № 1, відповідно до умов п. 1 якого передав останньому грошові кошти в сумі 15 776,00 грн., що еквівалентно на день укладання договору 1 000 доларів США. Крім того п. 1 договору передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 20 % річних. Відсотки мали виплачуватись щомісяця до 5 числа до дня повернення позики. Крім того п. 6 договору передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув позику, він зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 100% річних від простроченої суми. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути вищезазначену суму грошей готівкою в гривнях, що еквівалентно доларам США за офіційним курсом НБУ станом на день повернення позики в строк до 15 березня 2015 року, однак станом на 14.12.2017 року відповідач не здійснив жодного платежу на повернення боргу.

Так як відповідач добровільно кошти не повернув, позивач в уточненій заяві просить стягнути з останнього 146 376,82 грн., що включає заборгованість за договором позики в сумі 26 273,00 грн., сума 20 % річних станом на 16 березня 2018 року 16 641,97 грн., сума 100 % річних станом на 16 березня 2018 року 80 978,42 грн., заборгованість зі встановленого індексу інфляції 22 483,43 грн. та судові витрати в розмірі 1 463,77 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 січня 2015 року ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_3 договір позики, відповідно до умов якого передав останньому грошові кошти в сумі 15 776,00 грн., що еквівалентно на день укладання договору 1000 доларам США, що підтверджується договором позики № 1 від 15.01.2015 р. та розпискою від 15.01.2015 р., які ніким не оспорені і не визнані недійсними.

Відповідач своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути заборгованість в розмірі 26 273,00 грн. та 16 641,97 грн. 20% річних.

Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача пені та інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просторочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Оскільки сума заборгованості становить 26 273,00 грн., а сума пені, нарахованої позивачем - 80 978,42 грн., що значно перевищує розмір збитків, то в частині стягнення пені позов підлягає частковому задоволенню, так як позивачем також не зазначено та не доведено які негативні наслідки настали для нього через прострочення виконання зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 26 273,00 грн. пені, в решті відмовити.

Щодо вимоги про стягнення 22 483,43 грн. інфляційних, то суд приходить до висновку, що в цій частині позов також підлягає частковому задоволенню, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості не підтверджує зазначену суму, і з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути 17 890,00 грн. інфляційних, а в решті - відмовити.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 становить 87 077,97 грн. В решті позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 599, 625, 1046, 1049 УК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, іпн НОМЕР_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, НОМЕР_3, іпн НОМЕР_4, адреса: 29000, АДРЕСА_1, заборгованість за договором позики, а саме: 26273,00 грн. суми боргу; 20% річних, що складає 16 641,97 грн.; 26 273,00 грн. пені; 17 890,00 грн. індексу інфляції, а всього 87 077,97 грн.

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення 09.08.2018 року.

Суддя: