Справа № 520/6439/18
Провадження № 2/520/4825/18
16.08.2018 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Літвінової І.А.,
секретар судового засідання Молодов В.С.
розглянувши в залі суду у місті Одесі у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами.
Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 07.06.2018 року та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
В підготовче судове засідання сторони не зявилися.
За заявою позивача ОСОБА_1 підготовче судове засідання було проведене за її відсутності, та зважаючи на підтримання позивачем позову, справу призначено до розгляду по суті ухвалою суду від 17.07.2018 року.
У звязку з неявкою відповідача ОСОБА_2 розгляд справи по суті відбувається в заочному порядку.
В судовому засіданні позивач підтримала позов, просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позивач підтвердила, що сторони спільно не проживають та тривалий час взагалі не спілкуються.
Від відповідача до суду не надходило будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань.
Позивач погодилася на постановлення заочного рішення суду.
Суд, заслухавши пояснення позивача, безпосередньо дослідивши надані ним докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що шлюб між громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 27.11.2014 за актовим записом № 2553 та видано свідоцтво про шлюб серія І-ЖД № 223187 (оригінал в матеріалах справи). Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «Алмазян».
У травня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з проханням розірвати шлюб між сторонами, посилаючись на те, що подружжя жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Зараз подружні стосунки теж не складаються. В сторін не має спільних інтересів, остигли почуття поваги та любові. Спільне господарство не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Позивач вказує, що переконалася, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та взагалі є неможливим, як і поновлення сімейних стосунків. Позивач не має наміру вживати заходи щодо примирення та просить розірвати шлюб.
Станом на серпень 2018 року позивач намірів щодо розірвання шлюбу не змінила, що свідчить про стійке небажання перебувати у сімейних стосунках з відповідачем.
При таких обставинах та враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу.
В силу статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Крім того, суд враховує і право кожної із сторін на повагу до свого приватного життя.
Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя.
У статті 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 112 СК України, ст.ст. 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований між громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 (прізвище після одруження - Алмазян) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 27.11.2014 року за актовим записом № 2553.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати припиненим у день набрання чинності цим рішенням суду.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили -надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою проголошення рішення є 16.08.2018 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Літвінова І. А.