Справа №: 398/1839/17
провадження №: 2/398/220/18
"04" липня 2018 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області про визнання права власності на 1/4 частини квартири,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири №7 будинку по проспекту Леніна (Соборний) 81 у м. Олександрії Кіровоградської області. Свої вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 1996 року він разом зі своєю сімєю уклав договір міни трикімнатної квартири за адресою пр. Леніна (Соборний) 99, кв. 212 на однокімнатну за адресою пр. Леніна (Соборний) 81, кв. 7, відповідно до якого власниками квартири №212 стають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а власниками квартири №7 стають ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9. Даний договір зареєстрований у Олександрійському МБТІ зареєстрований не був, та право власності на зазначену квартиру за ним не зареєстроване. Його спроби здійснити реєстрацію його права власності не дали бажаного результату оскільки в нього відсутній оригінал договору міни, а отримати його дублікат немає можливості.
В судовому засідання представник позивача не зявився, про час, місце і дату повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги підтримав проти заочного розгляду не заперечував..
Позивач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату повідомлений належним чином причини неявки не повідомив.
Відповідачі в судове засідання не зявилися. про час, місце і дату повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили шляхом направлення конвертів за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не зявився, про час, місце і дату повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з копією архівної довідки №250 КП «ОМБТІ» від 04.11.2014 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не зареєстроване.
Згідно з договором №041089 від 14.04.2004 року про надання послуг з теплопостачання КП «Теплокомуненерго» уклало договір з ОСОБА_2 про отримання послуг з теплопостачання до квартири АДРЕСА_2.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.02.2017 року було встановлено факт, що договір міни від 18.10.1996 року №9228 укладений від імені ОСОБА_10 дійсно належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_13 дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 14.04.2017 року №553/34/16 ОСОБА_2 було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 у звязку з відсутність оригіналів документів та квитанції про сплату державного мита (а.с.17).

За договором міни від 18.10.1996 року, зареєстрованим в реєстрі за № 9228 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9 передали у власність ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 в порядку обміну на квартиру АДРЕСА_5.

З копії архівної довідки КП «ОМБТІ» №120 від 03.02.2017 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Олександрійської міської ради 25.08.1994 року згідно розпорядження №7295 від 23.08.1994 року.

Листом від 15.09.2016 року представнику позивача було відмовлено у видачі дубліката договору міни в звязку з відсутністю документа, що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_9

Згідно звіту про оцінку вартості житлового приміщення 1/4 частки 1 кімнатної квартири АДРЕСА_1 її вартість становить 33 963 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зчастиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За приписами ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст.357 ЦПК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно дозакону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України). Приписами ст..392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.Враховуючи неможливість зареєструвати за собою право власності на частку квартири через відсутність правовстановлюючого документа, відсутність волевиявлення інших співвласників на проведення дій щодо реєстрації нерухомого майна та неможливість отримання дубліката правовстановлюючого документа, належним способом захисту прав власника в даному випадку є визнання права власності на майно, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області про визнання права власності на частку квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) право власності на 1/4 частку квартири №7, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 81.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Коліуш Г.В.