Справа № 373/596/17 Головуючий у І інстанції Рева О. І.
Провадження № 22-ц/780/3070/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 6 09.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Журби С.О., Фінагеєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2018 року у справі за позовом заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання недійсним рішення сільської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2017 року заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати недійсним рішення №269 Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 06 жовтня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2»,

витребувати на користь держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,25 га, яка розташована в адміністративних межах Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області,

витребувати на користь держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,25 га, та земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 1,733 га, які розташовані в адміністративних межах Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що при прийнятті рішення №269 від 06 жовтня 2010 року Улянівською сільською радою порушено вимоги статей 12, 38, 83, 122 та пункт 12 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Зокрема, орган місцевого самоврядування фактично розпорядився землями за межами населеного пункту, у зв'язку з чим було передано у приватну власність ОСОБА_2 земельні ділянки державної власності, площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 1,9830 га - для ведення особистого селянського господарства.

Вказане рішення сільської ради стало підставою для видачі ОСОБА_2 державних актів на право приватної власності на земельну ділянку.

Земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 1,9830 га, за договором купівлі-продажу від 10 червня 2016 року ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_3, яка, в свою чергу, поділила на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,25 га, та земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 1,733 га.

Прокурор вказує на перевищення сільською радою своїх повноваження при передачі у власність ОСОБА_2 земельних ділянок, з тих підстав, що межі адміністративно-територіальної одиниці села Улянівка та села Тарасівка у передбаченому законом порядку до цього часу не визначені, а відповідно до інформації Державного підприємства «Київгеоінформатика» від 16 серпня 2016 року спірні земельні ділянки розташовані за межами цих населених пунктів.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що суд дійшов висновку про недоведеність прокурором незаконного вибуття з власності держави спірних земельних ділянок внаслідок перевищення сільською радою своїх повноважень.

Відтак, у суду немає достатніх підстав для їх витребування з володіння громадян на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, яке до того ж заперечує проти позову.

Відмовляючи прокурору в задоволенні позову, суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_2 набув право власності на земельні ділянки в межах норм безоплатної приватизації та без порушень інших законодавчо визначених обмежень щодо перебування відповідної категорії земель у власності громадян.

Суд не розглядає клопотання ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, оскільки відмовляє в задоволенні позову по суті спору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, перший заступник прокурор Київської області подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги,

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 26 квітня 1991 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбав в ОСОБА_4 житловий будинок з усіма надвірними будівлями, який розташований в с. Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області на земельній ділянці в 4 000 кв.м., а у 1997 році - зареєстрував своє право власності на домоволодіння в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації, як то було передбачено діючим на той час законодавством ( а.с. 64-66 ).

До моменту реєстрації права власності на нерухоме майно в органах БТІ придбаний житловий будинок та земля, яка перейшла в особисте користування ОСОБА_2 обліковувалась за ним в погосподарській книзі Улянівської сільської ради за 1991-1995 роки ( а.с. 138 ).

Відповідно до довідки Улянівської сільської ради №492 від 31 серпня 2017 року, сформованої на підставі погосподарських книг за 1967-2017 роки та схемою розташування десяти хатнищ, будівель та земельних ділянок жителів села Улянівка у відповідному місці, придбаний ОСОБА_2 житловий будинок та присадибна земельна ділянка знаходились в межах населеного пункту с. Улянівка ( а.с. 135-136 ).

09 вересня 2010 року рішенням №265 Улянівської сільської ради ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, які ним приватизуються ( а.с. 17 ).

06 жовтня 2010 року рішенням №269 Улянівської сільської ради затверджено технічну документацію землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_2, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 1,9830 га - для ведення особистого селянського господарства, які ним приватизуються та знаходяться в селі Улянівка, на території Улянівської сільської ради ( а.с. 19 ).

Вказане рішення стало підставою для видачі ОСОБА_2 двох правовстановлюючих документів на землю: державного акту серії НОМЕР_6 від 02 листопада 2012 року, що посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га ( присадибна земельна ділянка ), з кадастровим номером НОМЕР_8 та державного акта серії НОМЕР_5 від 02 листопада 2012 року, що посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 1,9830 га, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_9, та реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а.с. 20, 21, 22-23, 24-26 ).

10 червня 2016 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу відчужив земельну ділянку, площею 1,9830 га, з кадастровим номером НОМЕР_9 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_3, яка, в подальшому, здійснила поділ цієї земельної ділянки на дві: площею 0,25 га., кадастровий номер НОМЕР_7 і площею 1,733 га., кадастровий номер НОМЕР_10, та зареєструвада своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а.с. 27, 28-29, 30-31 ).

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Київській області станом на час розгляду справи відомості про межі адміністративно-територіальної одиниці села Улянівка Переяслав-Хмельницького району до Державного земельного кадастру не внесені ( а.с. 18 ).

Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі також повідомило про відсутність проекту формування і встановлення меж Улянівської сільської ради та невнесення меж населених пунктів до Державного земельного кадастру ( а.с. 33 ).

Разом з цим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що незважаючи на відсутність Проекту формування території і становлення меж Улянівської сільської ради досліджувані матеріали дають можливість зробити висновок, що вказані земельні ділянки розташовані в межах с. Улянівка ( а.с. 81-82, 83, 84, 85 ).

Крім того, експертами Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз, за результатами проведення в рамках кримінального провадження експертизи з питань землеустрою надано висновок від 12 листопада 2015 року, де в дослідницькій частині зазначається, що рішення Улянівської сільської ради від 09 вересня 2010 року за №265 про безкоштовну передачу в приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 прийнято у відповідності до законодавства, чинного на дату прийняття ( а.с. 154 ).

За результатами дослідження Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. ОСОБА_2 в с. Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області, експертами зроблений висновок, що зазначена Технічна документація в цілому відповідає вимогам законодавства ( а.с. 165 ).

Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, не погодившись із зазначеним рішенням сільської ради, 22 травня 2017 року звернувся в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, до суду першої інстанції із вимогами про визнання його недійсним та витребування майна у відповідачів ( а.с. 3-16 ).

При цьому, надав докази ухвалення рішень сільської ради, відомості про відсутність меж населеного пункту, правовстановлюючі документи, схеми розташування земельних ділянок ( а.с. 16, 17, 18, 19, 20, 21-22, 23-25, 26, 27-30, 31, 32, 33, 34, 37, 38, 30-46 ).

Доказів, які б беззаперечно свідчили про незаконність надання ОСОБА_2 у власність земельних ділянок, а відтак і оспорюваного рішення сільської ради, позивачем не надано і таких матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини, і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 7, 10, 11 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», ст.ст. 16, 388 ЦК України, ст.ст. 12, 22, 83, 84, 116, 122, 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову за його недоведеності з посиланням на докази, яким дана оцінка відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України.

При цьому, відомості, викладені в листі Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 16 серпня 2016 року ( а.с. 34 ) щодо знаходження земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за межами населеного пункту с. Улянівка, суд апеляційної інстанції відносить до числа недостовірних, оскільки вони повністю спростовуються названими вище доказами про знаходження спірних земельних в межах населеного пункту.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 11, 16, 21, 393 ЦК України, ст.ст. 78, 80, 83, 84, 116, 122, 152, 173, 174 ЗК України, ст.ст. 76-81, 89 ЦПК України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції і спростовуються зазначеними по справі належними, допустимими, достовірними доказами по справі, які є достатніми щоб дійти до висновку про наявність зазначених вище обставин, відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про те, що спір у даній справі пов'язаний з порушенням цивільних прав держави та безпосередньо Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про безпідставність, надуманість, необґрунтованість висновків суду щодо знаходження спірних земельних ділянок в межах населеного пункту, на переконання апеляційного суду та у силу викладеного, не спростовують висновки суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених позовних вимог і не є підставою, у даному випадку та на підставі наведеного, для задоволення апеляційних вимог.

При цьому, доводи відзиву ОСОБА_2, ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ( а.с. 235,240-242 ), зокрема, про те, що прокурором не було подано доказів та не доведено факту щодо неправомірності набуття права власності за ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, судом при вирішенні місця розположення земельної ділянки судом оцінено наявні докази по справі, з точки зору суду другої інстанції та з врахуванням викладеного, є обґрунтованими та свідчать додатково про наявність правових підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області залишити без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2018 року у справі за позовом заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання недійсним рішення сільської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

В.О. Фінагеєв