З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Справа № 521/7377/18
Провадження № 2/521/3036/18
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
Представник ОСОБА_3
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті», про звільнення майна з-під арешту, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті», в якому просив зняти арешт з автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Lanos», 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69Y0A0247528, державний номер НОМЕР_1, чорного кольору, обєм двигуна 1498 куб. см., що накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року в рамках цивільної справи за позовом ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на таке.
07 березня 2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автомобілю № Б/Н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняв у власність автомобіль марки «ЗАЗ», модель «Lanos», 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69Y0A0247528, державний номер НОМЕР_1, чорного кольору, обєм двигуна 1498 куб. см. У звязку із тим, що автомобіль мав ушкодження кузову та потребував ремонту, після підписання договору купівлі-продажу автомобіль не було перереєстровано на ОСОБА_2, так як ушкоджений автомобіль міг не пройти технічний огляд при знятті з обліку.
Сторони між собою домовились, що ОСОБА_4 надасть ОСОБА_2 довіреність з правом самостійного зняття з обліку та перереєстрації автомобілю на своє імя. З червні 2014 року по лютий 2015 року автомобіль перебував на ремонті. Однак, в період ремонту автомобілю, та через те, що ОСОБА_2 тривалий час не користувався автомобілем, довіреність що було надано 07 березня 2014 року було загублено. У зв'язку із ти, що ОСОБА_2 так і не знайшов ОСОБА_4, 20 вересня 2017 року він звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спірний автомобіль та 03 листопада 2017 року рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 його позов було задоволено. Намагаючись зареєструвати право власності на автомобіль, було встановлено арешт накладеного ухвалою Малиновського районного суду мста ОСОБА_1 районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року в рамках цивільн6ої справи за позовом ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тому, позивач, вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 07 березня 2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автомобілю № Б/Н.
Відповідно до умов договору ОСОБА_2 придбав, а ОСОБА_4 продала автомобіль марки «ЗАЗ», модель «Lanos», 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69Y0A0247528, державний номер НОМЕР_1, чорного кольору, обєм двигуна 1498 куб. см., який належав ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №939597 виданого Центр ДАІ 5101 від 06 березня 2014 року.
У підтвердження отримання грошових коштів за продаж автомобілю ОСОБА_4 написала ОСОБА_2 розписку від 07 березня 2014 року, про отримання грошових коштів у розмірі 5800,0 доларів США.
У звязку із тим, що автомобіль мав ушкодження кузову та потребував ремонту, після підписання договору купівлі-продажу автомобіль не було перереєстровано на ОСОБА_2, так як ушкоджений автомобіль міг не пройти технічний огляд при знятті з обліку.
Сторони між собою домовились, що ОСОБА_4 надасть ОСОБА_2 довіреність з правом самостійного зняття з обліку та перереєстрації автомобілю на своє імя.
На підтвердження вищевказаної домовленості, 07 березня 2014 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 довіреність з повним правом розпорядження автомобілем та здійснення реєстраційних дій щодо нього.
У червні 2014 року ОСОБА_2 віддав автомобіль на ремонт до станції технічного огляду.
В процесі ремонту виявилось, що автомобіль має більш складні ушкодження, що потребує більш довшого та дорожчого ремонту.
Через брак коштів у ОСОБА_2, ремонт здійснювався поступово та тривало.
У лютому 2015 року ремонт автомобілю було закінчено.
Однак, в період ремонту автомобілю, та через те, що ОСОБА_2 тривалий час не користувався автомобілем, довіреність що було надано 07 березня 2014 року було загублено.
Без довіреності ОСОБА_2 має лише розписку, Договір та технічний паспорт на автомобіль, чого не достатньо для того, щоб ОСОБА_2 міг самостійно здійснити зняття з ОСОБА_4 з обліку автомобіль та перереєструвати автомобілю на себе, у звязку з тим, що для перереєстрації необхідна заява від діючого власника або його представника на зняття автомобілю з реєстрації.
У ОСОБА_2 залишився ксерокс, який йому надало керівництву СТО.
Нотаріус, який посвідчив загублену довіреність, розяснив, що дублікат довіреності або нову довіреність можливо видати лише за згодою ОСОБА_4, а нотаріально посвідчену копію довіреності можливо зробити лише з оригіналу.
У зв'язку із тим, що ОСОБА_2 так і не знайшов ОСОБА_4, 20 вересня 2017 року він звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спірний автомобіль та 03 листопада 2017 року рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 його позов було задоволено.
Намагаючись зареєструвати право власності на автомобіль, було встановлено арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду мста ОСОБА_1 районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року в рамках цивільної справи за позовом ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
20 грудня 2017 року ОСОБА_2 в рамках цивільної справи за позовом ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся до Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 22 грудня 2017 року в задоволенні заяви було відмовлено, із посиланням на те, що із такою заявою може звернутись лише сторона по справі та було розяснено право на звернення до суду із позовом про зняття арешту.
Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що накладений арешт, порушують права позивача, як власника майна на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, а тому підлягає скасуванню.
Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту, зняти заборону на відчуження майна в повному обсязі заявлених вимог.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 317, 321 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД, Суд
Звільнити з-під арешту, зняти заборону з автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Lanos», 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69Y0A0247528, державний номер НОМЕР_1, чорного кольору, обєм двигуна 1498 куб. см., що накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року в рамках цивільної справи за позовом ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 05 липня 2018 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.