Провадження №6/523/469/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду міста Одеси надійшла заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 1527/11955/12 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк», та на його користь стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 490051663 від 16.11.2007 р. та договором поруки № 490051663- П від 16.11.2007 р. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 26 вересня 2016 року укладено договір факторингу № 2016-ЗАБ/ДГ. Відповідно до п. 2.1 указаного договору первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором за договором № 490051663 від 16.11.2007 року та договором поруки № 490051663- П від 16.11.2007 року. На підставі викладеного, керуючись ст. 512 ЦК України, заявник просить суд: замінити стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

Сторони по справі до судового засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надійшла заява, в якій він просить суд зазначену заяву розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2012 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість на загальну суму 328418,31 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 114500,96 гривень; заборгованості по відсотках 74808, 46 гривень; пені 139108,89 гривень, судового збору - 3219 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладений договір факторингу № 2016-ЗАБ/ДГ, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором за договором № 490051663 від 16 листопада 2007 року, укладеним між первісним кредитором та громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За положеннями ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зміст ст. 431 ЦПК України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для заміни сторони на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого здійснюється вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Таким чином, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», шляхом ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підставі викладеного, враховуючи, що після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», тому суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 512,514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 10, 18, 353, 442, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача щодо примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року у справі № 1527/11955/12 про солідарне стягнення із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2) на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості на загальну суму 328418,31 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 114500,96 гривень; заборгованості по відсотках 74808, 46 гривень; пені 139108,89 гривень, судового збору - 3219 гривень, а саме: змінити стягувача у справі ПАТ «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, п/р № 8901 в ПАТ "Альфа Банк", МФО 300346).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: