Постанова

Іменем України

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 695/1055/16-ц

провадження № 61-24513св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - державний професійно-технічний навчальний заклад «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України»,

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року у складі судді Степченка М. Ю. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Ювшина В. І., Пономаренка В. В., Гончар Н. І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року державний професійно-технічний навчальний заклад «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселити їх із гуртожитку без надання іншого житлового приміщення.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 проживають у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, що належить державному професійно-технічному навчальному закладу «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України», на АДРЕСА_1 на підставі договору оренди від 19 січня 2010 року № 27.

08 вересня 2015 року державним професійно-технічним навчальним закладом «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України» направлено ОСОБА_4 повідомлення про відмову від укладення з ним договору оренди на новий строк.

Ураховуючи, що строк дії договору оренди закінчився, а відповідачі не звільнили займане приміщення, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2016 року у складі судді Середи Л. В. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 є пенсіонером за віком і не підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення, а ОСОБА_5 є його дружиною і членом його сім'ї.

Справа в апеляційному порядку переглядалася судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Пономаренка В. В., Ювшина В. І. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати НОМЕР_1 гуртожитку, що належить державному професійно-технічному навчальному закладу «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України», на АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2017 року ОСОБА_4 подав заяву про відстрочку виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року, у якій зазначив, що він оскаржив в касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції і подав клопотання про зупинення виконання рішення до закінчення касаційного провадження у цій справі.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що заявником не наведено обставин, які б надавали підстави для застосування положень статті 373 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали).

У серпні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просили ухвали суду першої та апеляційної інстанцій скасувати, задовольнити заяву.

Касаційна скарга мотивована тим, що звернення з касаційною скаргою разом із клопотанням про зупинення виконання рішення є підставою для відстрочення його виконання. Разом з тим, судом безпідставно видані виконавчі листи.

У листопаді 2017 року державний професійно-технічний навчальний заклад «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України» подав заперечення на касаційну скаргу, у яких просив залишити її без задоволення, а судові ухвали без змін.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 16 травня 2018 року справа № 695/1055/16-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 та виселено їх без надання іншого жилого приміщення.

28 квітня 2017 року рішення суду апеляційної інстанції набрало чинності, на виконання якого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист та пред'явлено їх до виконання у відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

30 травня 2017 року відкрито виконавче провадження.

14 червня 2017 року ОСОБА_4 подав заяву про відстрочку виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року, у якій зазначив, що він оскаржив в касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції і подав клопотання про зупинення виконання рішення до закінчення касаційного провадження у цій справі.

19 липня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року та зупинено виконання рішення до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 373 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Оскільки заявником не наведено обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), а посилання на факт подання касаційної скарги на судове рішення не є такою підставою, тому правильним є висновок судів про відсутність правових підстав для відстрочення виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої таапеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат