Справа № 564/988/18
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього на її користь, суму заборгованості за договорами позики у розмірі 53 740 грн., проценти за користування коштами у розмірі 1814,69 грн., інфляційні витрати у сумі 585,90 грн., 3% річних у сумі 245,26 грн та понесені нею судові витрати по справі.
Враховуючи, що відповідачем не було виконано взяті на себе зобов'язання та не було своєчасно повернуто суми позики позивач, керуючись ст. 625 , 1048, 1049 ЦК України просить суд задоволити заявлені нею позовні вимоги.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в установленному законом порядку.
Враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Також, 08 лютого 2018 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 у позику грошові кошти у розмірі 37 000 грн., які зобов'язався повернути до 08 квітня 2018 року (а.с.9).
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Таким чином, закон вимагає укладення письмової форми для правочину, який мав місце між сторонами.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України).
Верховним Судом України у справі № 6-79 цс 14 висловлено правову позицію від 02 липня 2014 року, за якою, відповідно до норм ст. 1047, 1047 ЦК України, договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Також, згідно частини першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Судом встановлено, що у строки зазначені в розписках ОСОБА_3 не повернув позичені кошти ОСОБА_2
Такими своїми діями відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув грошові кошти позивачу, що призвело до простроченої заборгованості, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь заборгованість за двома договорами позики від 04.12.2017 року та 08.02.2018 року на загальну суму 53 740, 00 грн. є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
Частина 1 ст. 1048 ЦК України, передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно облікової ставки Національного банку України розмір процентів у період з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року становив 13,5%, з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року 14,5%, з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року 16%, з 02.03.2018 року облікова ставка складає 17%.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання згідно з договорами позики, суд вважає за правильне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки проценти за користуваня коштами, інфляційні витрати та 3 % річних.
Суд погоджується з розрахунками наведеними позивачем у позовній заяві, щодо нарахування процентів, інфляційних витрат та 3 % річних.
На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі.
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі понесені останнім на оплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 527, 530, 610, 612, 625, 629, 1046, 1047, 1048 1049 ЦК України, ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за двома договорами позики від 04.12.2017 року та 08.02.2018 року у загальній сумі 53 740 (пятдесят три тисячі сімсот сорок) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 проценти за користування коштами у сумі 1814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) гривень 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 інфляційні витрати у сумі 585 (пятсот вісімдесят пять) гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3% річних у сумі 245 (двісті сорок пять) гривень 26 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, 33009, ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, 35040, ІПН: НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 05 липня 2018 року.

СуддяОСОБА_5