ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/278/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. . Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Івашків О.В.

за участі:

скаржника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

заінтересована особа

(стягувач) не з'явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_4 про визнання дій головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни незаконними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеною вище скаргою, відповідно до якої просив визнати неправомірними та скасувати постанову від 27.09.2018 про накладення на боржника штрафу в сумі 4 614, 14 грн. та постанови державного виконавця 18.09.2018, якими боржнику було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами. Вважає, що вказані постанови неправомірні, оскільки позбавляють заявника його конституційних прав вільно переміщуватись. Застосування заявлених обмежень боржника може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення. Крім того, посилається на те, що в період з 16.05.2018 по 06.06.2018 та з 19.07.2018 по 27.07.2018 він перебував на стаціонарному лікуванні, в результаті чого за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів, що свідчить про те, що він свідомо не вчиняв дій щодо невиконання рішення суду. Зазначив, що сукупний розмір наявної у нього заборгованості по аліментам не перевищує суму відповідних платежів за один рік, а відтак постанови винесені державним виконавцем неправомірно. Просив поновити йому строк на їх оскарження, оскільки їх не отримував, а про їх існування дізнався лише 02.11.2018, після того як його представник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 56183975.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа, стягувач за виконавчим провадженням до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог даної скарги, з посиланням на її необґрунтованість. Зазначила, що оскаржувані постанови вона вважає правомірними та такими, що винесені на підставі Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні скарги просила відмовити в повному обсязі.

Перевіривши доводи скарги, вивчивши надані докази на її обґрунтування, давши їм оцінку, суд вважає, що заявлені ОСОБА_2 вимоги за поданою скаргою такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, ураховуючи, що заявник ОСОБА_2 постанови державного виконавця від 18.09.2018 та 27.09.2018 отримав лише 02.11.2018, суд вважає, що процесуальний строк звернення до суду із скаргою пропущено не було, у зв'язку з чим відсутні підстави для його поновлення, а тому суд вважає можливим розглядати скаргу заявника по суті його вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук О.А. знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист № 753/23149/17 від 21.12.2017, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи 11.12.2017 та до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

На підставі вказаного виконавчого № 753/23149/17 від 21.12.2017 постановою державного виконавця від 23.04.2018 було відкрито виконавче провадження.

За даними довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.09.2018 року № 56183975/Ф, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з 11.12.2017 по 31.07.2018 становить 23070,77 грн.

В межах процедури виконавчого провадження ВП № 56183975 та у зв'язку із наявністю з боку боржника ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів за період з 11.12.2017 по 31.07.2018 в сумі 23070,77 грн. головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Фещук О.А. 18.09.2018 прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Крім того, 27.09.2018 державним виконавцем було прийнято постанову, якою на боржника накладено штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості по аліментам в розмірі 4 614, 14 грн.

Положенням ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов'язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06.02.2018 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 9 ст. 71 Закон України «Про виконавче провадження» у новій редакції за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Виходячи із змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов'язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Зміни до Закону України «Про виконавче провадження», якими, зокрема, запроваджено накладення обмеження на права боржника за постановою державного виконавця, внесені Законом України від 07.12.2017 № 2234-19 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», набрали чинності 06.02.2018 року.

В Прикінцевих положеннях Закону України від 07.12.2017 № 2234-19 відсутні вказівки щодо відкладеного набрання чинності ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а отже вона підлягає застосуванню одразу із набранням чинності даним Законом в цілому, із 06.02.2018 року.

До набрання чинності зазначеними змінами до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній з 05.10.2016 року, передбачалась можливість притягнення боржника до відповідальності за несплату аліментів за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, виконавець роз'яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

У зв'язку з викладеним, суд вважає правомірним винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов, так як обмеження за несплату аліментів згідно положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» застосовано державним виконавцем після набрання Законом від 07.12.2017 року № 2234-19 чинності, а визначення заборгованості по аліментам за шість місяців, за наявності якої до боржника застосовуються відповідні обмеження, є порядком визначення заборгованості, а не встановленням відповідальності особи.

Таким чином, проаналізувавши надані заявником докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заявника, оскільки судом встановлено, що штраф в сумі 4 614, 14 грн. та заходи обмеження боржника застосовані державним виконавцем на підставі оскаржуваних постанов у зв'язку із невиконанням заявником як боржником в межах виконавчого провадження зобов'язань по сплаті аліментів, що призвело до утворення заборгованості по сплаті аліментів, сума якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, розмір якої є значним, що порушує права дитини на достатнє матеріальне забезпечення. При цьому заявником не надано суду доказів належної оплати аліментів у визначеному судом розмірі, починаючи з грудня 2017. Доводи заявника про відсутність з його боку факту ухилення від сплати аліментів, є безпідставними, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а відтак не впливають на правомірність дій державного виконавця. Зокрема боржник, знаючи про те, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів, не повідомив останнього, що перебуває в лікарні, не звернувся до суду із заявою про відстрочення сплати заборгованості по аліментам, що свідчить про свідоме невиконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_4 про визнання дій головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни незаконними та зобов'язання вчинити дії є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.450-451, 353-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_4 про визнання дій головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.12.2018.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.