Номер провадження: 22-ц/785/5450/18
Номер справи місцевого суду: 523/979/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

від відповідача ОСОБА_4 - не з'явились,

переглянувши цивільну справу №523/979/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2018 року у складі судді Сувертак І.В.,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 25 січня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на відсутність домовленості щодо виконання обов'язку по утриманню дитини, проживання батька дитини окремо, позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилаючись на медичні рекомендації щодо регулярних занять плаванням та лікувального масажу, на роботи репетитора з хімії та англійської мови, заняття з волейболу тощо позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 додаткові витрати на дочку ОСОБА_5 в сумі, рівній 2412,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-5).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_4 позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково, з огляду на матеріальний стан погодився сплачувати аліменти в розмірі ? частки всіх видів доходу (заробітку) або у твердій грошовій сумі, рівній 950,00 грн., щомісяця; позов в частині додаткових витрат на дитину не визнав з підстав недоведеності (а.с.52-53).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2018 року позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1400,00 грн. з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2018 року до повноліття дочки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6; позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 25 січня 2018 року до повноліття дочки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 652,40 грн. (а.с.72-74).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду в частині стягнення додаткових витрат на дитину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину; рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини змінити, стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 950,00 грн. з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2018 року до повноліття дочки.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у недоведеності додаткових витрат на дитину, у визначенні розміру аліментів без врахування матеріального та сімейного становища платника аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечила щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_4, 1976 року народження, та ОСОБА_2, 1977 року народження, уклали шлюб 22 березня 2002 року; рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року в справі №523/15457/17 за позовом ОСОБА_4 шлюб розірвано (а.с.9, 30).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Дитина ОСОБА_5 проживає з матір'ю ОСОБА_2 в м. Одесі, ОСОБА_4 на даний час проживає в м. Шостці.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Дитина проживає з ОСОБА_2, обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття визнається, проте батьки не досягли домовленості між собою щодо способу виконання обов'язку утримувати дітей, як наслідок, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, де спосіб стягнення аліментів визначила у твердій грошовій сумі, рівній 1400,00 грн.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання обов'язку утримувати дитину, відсутність домовленості має наслідком стягнення аліментів за рішенням суду шляхом присудження аліментів у твердій грошовій сумі, визначеній судом з урахуванням обставин, передбачених частиною 1 статтею 182 СК України, та з дотриманням вимог, передбачених частиною 2 даної норми матеріального права, а саме, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Дитина ОСОБА_5 проживає удвох із матір'ю ОСОБА_2 в м. Одесі у трикімнатній квартирі загальною площею 63,00 кв.м (а.с.29).

Відомості про місце роботи та доходи ОСОБА_2 відсутні.

Батько ОСОБА_4 проживає в м. Шостці у двохкімнатній квартирі загальною площею 39,9 кв.м, згідно даних відрахувань до пенсійного фонду останні роки постійного місця роботи та доходу не має (а.с.84).

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в с. Нова Долина Овідіопольського району Одеської області, яка до 27 червня 2017 року перебувала в іпотеці у ПАТ «УкрСиббанк» згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Селезньовою В.А. 20 березня 2008 року за реєстровим №418 (а.с.35-39).

Доказів перебування у іншому шлюбі сторони не надали.

В ході апеляційного перегляду справи ОСОБА_4 надано свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 дитини ОСОБА_8, батьком якого є він ОСОБА_4, матір'ю ОСОБА_9(а.с.83).

Таким чином, документально підтверджених доходів та витрат сторони не надали, наявне нерухоме майно придбано до розірвання шлюбу, доказів поділу майна колишнього подружжя не надано, рівно як і доказів витрат ОСОБА_4 на придбання нерухомого та рухомого майна у період, коли між сторонами виник спір щодо утримання дитини. Посилання на матеріальну спроможність ОСОБА_4 сплачувати аліменти у заявленій сумі ґрунтуються на припущеннях, що не приймається.

ОСОБА_2 заявлено вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, відтак, судовим рішенням підлягають присудженню аліменти у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку (доходу), як то просить ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1400,00 грн., суд першої інстанції не в повній мірі врахував визначені частиною 1 статті 182 СК України обставини, зокрема, матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, що має наслідком часткове задоволення апеляційної скарги та зміну рішення суду в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

З огляду на обставини, підтверджені доказами, народження у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 іншої дитини, виходячи з законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 року, який станом на 1 січня 2018 року становив 1860,00 грн., з 1 липня 2018 року становив 1944,00 грн., з 1 грудня 2018 року становитиме 2027,00 грн., тобто є постійно зростаючим, рівного обов'язку батьків щодо утримання своєї дитини тощо, обґрунтованим є присудження до стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій грошові сумі, рівній 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 25 січня 2018 року до повноліття дитини.

ОСОБА_2 просить не приймати свідоцтво про народження дитини ОСОБА_8 як доказ, мотивуючи тим, що в суді першої інстанції ОСОБА_4 не посилався на наявність у нього ще однієї дитини. Дійсно станом на час ухвалення судового рішення суд не мав відомостей про народжену дитину, проте у ОСОБА_4 вже була друга дитина, при цьому слід зважити на те, що ОСОБА_4 проживає в м. Шостці, розгляд справи в суді першої інстанції проведено в порядку спрощеного провадження, сторони в судове засідання не викликались, на час подання відзиву дитина ще не була народженою, свідоцтво про народження дитини видано 22 березня 2018 року, судове рішення ухвалено 26 березня 2018 року. За таких обставин, причини неподання доказу про народження другої дитини є поважними, відтак, доказ приймається.

Відповідно до положень статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); додаткові витрати на дитину можуть фіксуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

ОСОБА_2 заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_4 додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2412,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Заявлені вимоги обґрунтовано медичними рекомендаціями щодо регулярних занять плаванням та лікувального масажу, заняттями репетитора з хімії та англійської мови, заняттями з волейболу тощо.

Так, дитина ОСОБА_5 пройшла ряд медичних обстежень, за результатами яких отримано рекомендації для занять плаванням, ЛФК (або кінезитерапія) та лікувальний масаж, проте дане носить рекомендаційний характер, а не характер призначення до лікування, до того ж лікування на певний термін. Плавання, ЛФК, лікувальний масаж не можуть бути постійними, дитина не має інвалідності, невиліковного захворювання; надані докази не надають підстав вважати, що витрати в порядку реалізації медичних рекомендацій носять постійний характер і мають бути стягнуті у певному розмірі щомісячно до повноліття дитини.

Поряд з цим, згідно квитанції прибуткового касового ордера від 17 січня 2017 року проведено оплату ортопедичної устілки в сумі 1599,00 грн. (а.с.27). Дані витрати пов'язані з хворобою, документально підтверджені та фактично понесені, відтак, підлягають присудженню з ОСОБА_4 у розмірі 799,50 грн., що складає половину від понесених витрат.

ОСОБА_2 посилається на зайняття дитини з репетиторами англійської мови, хімії, зайняття баскетболом, при цьому докази (оплата рахунків за виконану роботу, абонементів тощо) не надано, пов'язаність таких витрат з розвитком здібностей дитини не доведена.

Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17).

Суд першої інстанції безпідставно стягнув додаткові витрати на дитину у розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 25 січня 2018 року до повноліття дитини, оскільки дана участь батька у додаткових витратах на дочку ОСОБА_5 не має підтвердження як щодо передбачених статтею 185 СК України підстав для такої участі у додаткових витратах на дитину, так і щодо належних та допустимих доказів витрат. В порядку зміни судового рішення в частині вимог про стягнення додаткових витрат обґрунтованим є лише понесені витрати на придбання ортопедичної устілки.

ОСОБА_2 як позивач за вимогами про стягнення аліментів є звільненою від сплати судового збору за подання позовної заяви (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, судовий збір в сумі 680,00 грн. обґрунтовано стягнуто з ОСОБА_10 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2018 року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженого в м. Шостка Сумської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, народженої в м. Запоріжжя (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої в м. Одеса, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 25 січня 2018 року до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженого в м. Шостка Сумської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, народженої в м. Запоріжжя (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) понесені додаткові витрати на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народжену в м. Одеса, в сумі 799 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 680 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова