Справа № 467/592/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретарів судового засідання Похитун М.В., Андросової А.В.

відповідача ОСОБА_1

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною.

Позивач, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи на 09 січня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 197), в судове засідання не зявилась, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, будь-яких письмових клопотань до суду не направляла.

Відповідач в судовому засіданні просив розгляд справи відкласти, однак в подальшому просив залишити позовну заяву без розгляду.

Третя особа без самостійних вимог державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про його дату, час та місце повідомлений належно.

Суд, заслухавши відповідача, перевіривши факти неприбуття позивача та можливість розгляду справи за її відсутності, прийшов до таких висновків.

Як видно з матеріалів справи, позивач була належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання на 12 грудня 2017 року, про що у справі мається її особиста розписка (а.с. 190), на розгляд справи не прибула, причин своєї неявки, незважаючи на те, що ця дата судового засідання була узгоджена з нею, не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Представник позивача в судове засідання 12 грудня 2017 року також не зявився, ще 04 грудня 2017 року подав письмову заяву про відкладення розгляду справи на більш пізній строк, у звязку з чим судом було призначене наступне судове засідання на 09 січня 2018 року.

Однак, позивач в судове засідання 09 грудня 2018 року не зявилась повторно, про його дату, час і місце була повідомлена належно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 197), причин свого неприбуття не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, будь-яких клопотань суду не подавала.

За правилами п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвали про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічна за своєю суттю правова норма міститься у ч.5 ст. 223 ЦПК України.

Таким чином, аналіз положень п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що застосування інституту залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов, а саме :

1)належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання;

2)повторної неявки належно повідомленого позивача в судове засідання або ж неповідомлення ним про причини своєї неявки;

3)ненадходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності;

4)відсутність перешкод для розгляду справи за відсутності позивача.

Обговорюючи питання щодо наявності чи відсутності перешкод для розгляду справи за відсутності позивача, суд враховує, що письмові докази у справі не досліджені, заявлені представником позивача свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не допитані, а також у якості свідків не допитані сама позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1, оскільки таке клопотання представника позивача було задоволено судом.

З огляду на таке, суд вважає неможливим розгляд справи за повторної неявки позивача.

Враховуючи викладене, судом встановлено усі передбачені п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК умови, за яких ця правова норма підлягає застосуванню.

Так, позивач ОСОБА_2, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 09 січня 2018 року не зявилась повторно; причин своєї неявки належно не повідомила; заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала; незявлення позивачки перешкоджає розгляду справи за наявності обставин, що викладені вище.

Тож, суд, з урахуванням вищевикладеного, а також тривалості розгляду справи приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Приймаючи таке рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких сторона, задіяна в ході судового розгляду зобовязана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Окрім того, суд враховує право відповідача, передбачене п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.ХІ.1950), відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому суд звертає увагу, що за змістом ч.3 ст. 223 ЦПК України неявка належно повідомленого представника в судове засідання, якщо в нього зявилась особа, яку він представляє, не перешкоджає розгляду справи.

Водночас, суд переконаний, що залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду у даному випадку не є порушенням її права на справедливий суд, оскільки таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, так як за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства), а за змістом ч.2 ст. 257 ЦПК України позивач не позбавлена права повторно звернутись до суд з такою самою заявою після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, 258, 260, 261, 263, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Розяснити ОСОБА_2, що відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України вона має право повторно звернутись до суду після усунення умов, що були підставою для залишення її заяви без розгляду.

Розяснити відповідачу, що згідно ч.5 ст. 142 ЦПК України відповідач має право заявляти вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (пятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (пятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца