АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1120/18Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Головуючий (суддя доповідач) в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору дарування житлового будинку та земельної ділянки недійсним, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 23.02.2017 року між ним та його донькою ОСОБА_3 укладені договори дарування, відповідно до умов яких він подарував доньці житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Верхня Горова, 103 та земельну ділянку площею 789 кв.м., призначену для обслуговування даного жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за тією ж адресою.

Вказує, що здійснив відчуження вказаного майна на користь відповідача у звязку із тяжкими особистими сімейними обставинами, що призвели до сильного душевного хвилювання та розладу психічного стану. Зазначає, що у жодному разі не уклав би на таких, вкрай невигідних для нього умовах договори дарування будинку та земельної ділянки по вул. Верхня Горова, 103 в м. Черкаси на користь відповідача, яка на думку ОСОБА_5, скористалася його хворобою у власних корисних цілях. Тому просив суд визнати недійсними договори дарування житлового будинку та земельної ділянки за вищезазначеною адресою на підставі статей 229 та 233 ЦК України; зобовязати ОСОБА_3 в порядку застосування наслідків недійсності правочинів, повернути житловий будинок та земельну ділянку.

В ході розгляду справи ОСОБА_5 подав до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2018 року призначено у справі судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1. Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1? 2. У якому емоційному стані перебував ОСОБА_5 під час укладання 23 лютого 2017 року договорів, що оспорюються? 3. Чи був здатний ОСОБА_5 з урахуванням визначених обставин, 23 лютого 2017 року повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення, реалізовувати його своїми діями, прогнозувати наслідки власних дій та усвідомлювати і якою мірою фактичний зміст власних дій та їх наслідків? Проведення експертизи доручено Черкаському відділенню КНДІСЕ та попереджено експерта про кримінальну відповідальність. Підготовче провадження по справі зупинено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом доказування для зазначеної категорії справ є наявність тяжкої обставини (в даному випадку, як позивач зазначає, його хвороба) та вкрай невигідність умов вчинення такого правочину.

Крім того вказує, що судово-психологічна експертиза визначає лише психічний стан особи, а не встановлює наявність або відсутність хвороби у особи, у той же час, психічний стан позивача при укладенні зазначених договорів не є предметом доказування в даній справі. Разом з тим, наявність тяжкого хворобливого стану особи повинно підтверджуватися відповідними медичними довідками та заключеннями, а не результатами експертизи.

Вважає необґрунтовано та недоцільно проводити у справі судово-психологічну експертизу, на вирішення якої ставити питання про те чи усвідомлював позивач значення своїх дій, оскільки вчинення правочину під впливом тяжкої обставини передбачає те, що особа усвідомлює значення своїх дій та наслідків, але змушена це зробити для усунення таких тяжких обставин.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання про проведення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що предметом доказування в межах цивільної справи є обставини, повязані з укладенням правочинів на вкрай невигідних умовах, внаслідок сильного душевного хвилювання, та їх детальне дослідження можливе лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області психології, що у свою чергу сприятиме повноті, всебічності та обєктивності вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити необхідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору є визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 23 лютого 2017 року, при цьому як на правову підставу позову ОСОБА_5 посилається на положення статей 229 ЦК України (правочин, який вчинений під впливом помилки) та 233 ЦК України (правочин, який вчинено під впливом тяжкої обставини).

Позивач в позовній заяві та клопотанні про призначення експертизи вказував, що укладення спірних договорів зумовлено тяжкими особистими сімейними обставинами, що призвели до сильного душевного хвилювання та розладу психічного стану. Таким чином однією із підстав вчинення вказаних правочинів позивач зазначає розлад психічного стану, що значною мірою вплинуло на прийняття ним саме таких рішень на вкрай невигідних для нього умовах.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що для забезпечення обєктивності, неупередженості та повноти розгляду справи та забезпечуючи при цьому принцип рівності прав учасників щодо подання доказів, сприяючи реалізації вказаних прав сторін, вважає постановлену ухвалу такою, що відповідає нормам як процесуального, так і матеріального права.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06.07.2018 року.

Судді: Б.Б. Вініченко

ОСОБА_7

ОСОБА_8