АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 671/188/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1206/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 671/188/15-ц за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2018 року у складі судді Павлової А.С. по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В січня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 25.04.2007 між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 06/35/07-Склв., згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 31000 дол. США на строк з 25.04.2007 до 24.04.2009. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором було забезпечено порукою відповідно до укладених Договорів поруки № б/н від 25.04.2007 та №06/35П01/07-Склв від 25.04.2007 між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_7, позичальником. Відповідно до умов договорів поруки, поручителі зобов'язуються солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Позичальника за Договором №06/35/П01/07-Склв від 25.04.2007, укладеним між Банком та Позичальником. Проте, ОСОБА_4 умови кредитного договору належним чином не виконував у зв'язку з чим, станом на 23.10.2014 утворилась заборгованість у сумі 310548 грн. 30 коп.

Позивач посилався, що 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги до відповідачів. Отже, АТ «Дельта Банк» стало відомо про порушення виконання відповідачами зобов'язання 26.06.2013. Договори поруки теж є чинними та продовжують діяти, оскільки жодної обставини для їх припинення не відбулось.

Крім того, позивач вказував, що на сьогоднішній день ПАТ «Дельта Банк» перебуває у стані ліквідації, а тому уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює повноваження керівництва банку. Отже, ПАТ «Дельта банк» просило, стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 310548 грн. 30 коп., а також судові витрати.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Дельта Банк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, порушення вимог чинного законодавства. Апелянт посилається, що 26 червня 2013 року за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта банк» набуло статус нового кредитора, відповідно до цього договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта банк» набув право вимоги по кредитному договору від 25.04.2007, який був

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Павлова А.С. Провадження № 22-ц/792/1206/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 19, 27

укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 Отже, ПАТ «Дельта банк» не пропустив строк позовної давності, оскільки дізнався про порушення свого права 26.06.2013, а не в день закінчення строку виконання умов договору. З цих підстав є чинними і договори поруки. Апелянт посилається на вимоги ст. 598 ЦК України, згідно якої термін дії договору закінчується повним виконанням умов договору.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ПАТ «Дельта банк» просило скасувати рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2018 року та постановити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 06/35/07-Склв, за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі в сумі 31 000 доларів США строком на 2 роки років з 25 квітня 2007 року по 24 квітня 2009 року зі сплатою 12,9% річних за користування кредитом. Кредит погашається шляхом повернення позичальником одержаної суми кредиту не пізніше 24 квітня 2009 року та сплатою нарахованих процентів за користування кредитом до 10 числа кожного календарного місяця, а також 24 квітня 2009 року.

Розрахунок процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом, проценти нараховуються щомісячно, але не пізніше 24 квітня 2009 року. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом у строк до 24 квітня 2009 року останнє нарахування процентів здійснюється наступного робочого дня з 24 квітня 2009 року, в подальшому проценти не нараховуються.

В цей же день, 25 квітня 2007 року, між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_5, ОСОБА_9 з кожним окремо було укладено договори поруки, за умовами яких поручителі поручились перед кредитором за належне виконання ОСОБА_4 зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 06/35/07-Склв від 25 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_4 Поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

7 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 06/35/07-Склв від 25 квітня 2007 року, за умовами якого було збільшено проценту ставку за користування кредитом до 16,15 % річних.

В цей же день, 7 серпня 2008 року, між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_7 укладено додатковий договір до договору поруки від 25 квітня 2007 року, за умовами яких поручитель поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_4 зобов'язань, що витікають з додаткового договору № 1 від 7 серпня 2008 року до кредитного договору між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_4 № 06/35/07-Склв від 25 квітня 2007 року.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та видав ОСОБА_10 кредитні кошти в сумі 31 000 доларів США.

Однак ОСОБА_10 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у визначений договором строк - 24 квітня 2009 року кредитні кошти банку не сплатив, в зв'язку з чим станом на - 24 квітня 2009 року у позичальника існувала заборгованість по кредитному договору в сумі 23979,66 доларів США, що еквівалентно станом на 23 жовтня 2014 року 310 548,3 грн.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ВАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, предметом якого є продаж (відступлення) прав вимоги та передача їх покупцю і за даним договором ПАТ «Кредитпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 06/35/07-Склв від 25 квітня 2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Кредитпромбанк»» та ОСОБА_4

Таким чином відбулась заміна кредитора у зобов'язанні за даним кредитним договором та договорами поруки, а тому в силу вимог ст. 55 ЦПК України саме до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за вищевказаними правочинами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором божника за к виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Процентів, неустойки, пені, відшкодування збитків.

Оцінивши в сукупності надані докази та норми цивільного законодавства, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_4 не виконав грошового зобов'язання за кредитним договором, унаслідок чого виникла вказана заборгованість по тілу кредиту в сумі 23979,66 доларів США, що еквівалентно станом на 23 жовтня 2014 року 310 548,3 грн.

В той же час статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг загального строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

За умовами договору позичальник мав повернути кредит в сумі 31 000 доларів США та сплатити проценти за його користування до 24 квітня 2009 року.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі термін та строк виконання кредитного договору, але позичальник кредит у встановлений строк не сплатив.

Тому, строк позовної давності почав свій перебіг з 25 квітня 2009 року, тобто з часу коли позичальник у встановлений в договорі строк не повернув кредит, а ПАТ «Кредитпромбанк» дізналось про порушення свого права.

Отже, саме з 25 квітня 2009 року в позивача виникло право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та позивач мав пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення відповідачем встановленого банком строку виконання кредитного договору.

Однак ПАТ «Кредитпромбанк» протягом загального трьохрічного строку позовної даності до суду з позовом не звернувся і вже після спливу цього строку продав право вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачу ПАТ «Дельта Банк».

У відповідності до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже після укладення договору купівлі-продажу права вимоги ПАТ «Дельта Банк» стало кредитором у зобов'язанні за даним кредитним договором та договорами поруки, та набуло всіх прав та обов'язків за даним кредитним договором, які мало ПАТ «Кредитпромбанк», як правонаступник даного банку в договірних правовідносинах з відповідачами.

З позовом до суду про стягнення заборгованості по тілу кредиту ПАТ «Дельта Банк» звернулось 25 січня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого норами Цивільного кодексу України.

В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_6. зробила заяву про застосування позовної давності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк позовної давності сплив, а тому позов ПАТ «Дельта Банк» не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того у відповідності до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз ч. 4 ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку, що строк дії поруки є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Саме такі правові позиції висловив Верховний Суд України у постановах від 17 вересня 2014 року (справа № 6-125цс14) і 7 жовтня 2015 року (справа № 6-263цс15).

Умовами договорів поруки від 25 квітня 2007 року, кожним окремо встановлено, що договори поруки діють до повного погашення позичальником заборгованості за кредитним договором, тобто строк закінчення поруки в договорах поруки не встановлено.

За умовами кредитного договору позичальник мав повернути кредит в сумі 31 000 доларів США та сплатити проценти за його користування до 24 квітня 2009 року,

За таких умов кредитного договору, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, в даному випадку 24 квітня 2009 року, не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом встановлено, що банк звернувся з позовом до суду 29 січня 2015 року.

У випадку, якщо банк пред'явив вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що порука ОСОБА_5, ОСОБА_7 припинилася, оскільки ПАТ «Дельта Банк» пред'явило позов до поручителів поза межами шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який встановлено умовами кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги, що ПАТ «Дельта банк» не пропустив строк позовної давності, оскільки дізнався про порушення свого права 26.06.2013, а не в день закінчення строку виконання умов договору, оскільки за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.2013, АТ «Дельта банк» набуло статус нового кредитора і саме з цього часу апелянту почався перебіг строку позовної давності, з цих же підстав є чинними і договори поруки слід відхилити.

За умовами договору позичальник мав повернути кредит до 24 квітня 2009 року, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі термін та строк виконання кредитного договору саме цією датою.

Отже строк позовної давності почав свій перебіг з 25 квітня 2009 року і саме з 25 квітня 2009 року в ПАТ «Кредитпромбанк» виникло право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення відповідачем встановленого банком строку виконання кредитного договору.

Однак ПАТ «Кредитпромбанк» протягом загального трьохрічного строку позовної даності до суду з позовом не звернувся і таким своїм право мне скористалось

Після укладення договору купівлі-продажу права вимоги ПАТ «Дельта Банк» стало кредитором у зобов'язанні за даним кредитним договором та договорами поруки, та набуло всіх прав та обов'язків за даним кредитним договором, які мало ПАТ «Кредитпромбанк».

Таким чином, оскільки позивач є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» у договірних відносинах з відповідачами, то початок перебігу строку позовної давності слід рахувати з 25 квітня 2009 року, а не з дати укладення договору купівлі-продажу права вимоги за вищевказаними договорами як про це зазначено в апеляційній скарзі.

З позовом до суду про стягнення заборгованості по тілу кредиту ПАТ «Дельта Банк» звернулось 25 січня 2015 року після спливу строку позовної давності, передбаченого норами Цивільного кодексу України.

Отже доводи апеляційної скарги з вищевказаних підстав не спростовують висновків суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Оскаржуване рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 9 вересня 2018 року.

Судді : (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) Л.М. Грох

Згідно з оригіналом А.М. Костенко