Справа № 742/3050/15-ц Провадження № 22-ц/795/2/2018 Головуючий у I інстанції - Гумен В. М. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

у складі: головуючого - судді Бечка Є.М.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

при секретарях: Герасименко Ю.О., Шкарупі Ю.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки у спільній частковій власності,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, просив припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1, виділивши йому в натурі частину даного житлового будинку, а саме приміщення: 1-1 частину коридору площею 2,7 кв.м., вартістю 24505 грн. (другий поверх); 1-6 передпокій площею 12,8 кв.м. вартістю 66484 грн. (допоміжні нежитлові); 1-7 кімнату площею 25,6 кв.м. вартістю 132968 грн. (житлова); 1-8 кладову площею 3,6 кв.м. вартістю 18699 грн. (допоміжні нежитлові); 1-9 санвузол площею 4,2 кв. м. вартістю 21815 грн. (допоміжні нежитлові); 1-10 кімнату площею 9,3 кв. м. вартістю 48305 грн. (житлова); 1-11 кімнату площею 11,9 кв. м. вартістю 61809 грн. (житлова). Всього по житловому будинку загальною площею 70,1 кв. м. загальною вартістю 374585 грн., що складає 40/100 частки у домоволодінні. Просив припинити право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,565 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 646 кв.м. кадастровий номер НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, виділити ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку площею 520 м., яка розташована в межах: від л. О до л. А - 11,56 м.; від л. А до л. Т - 46, 96 м.; від л. Т до л. У - 1,49 м.; від л. У до л. Л - 4,49 м.; від л. Л до л. С - 8,99 м.; від л. С до л. П - (19,15+31,48) = 50, 63 м.; від л. П до л. О - 1,44 м. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь відповідну грошову компенсацію за недоотриману частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 в сумі 96060 грн., 11664 грн. витрат за проведені судові будівельно-технічну та земельно-технічні експертиз, 3672 грн. судового збору (а.с.16-20 т.2).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що йому належить 1/2 частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 а інша 1/2 частка зазначеного житлового будинку належить відповідачці ОСОБА_2 Також, як йому так і відповідачці належать по 1/2 часток земельних ділянок на яких розташований зазначений житловий будинок. Розділити зазначене майно в добровільному порядку вони разом з відповідачем ОСОБА_2 не можуть.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки у спільній частковій власності житлового будинку та земельних ділянок задоволено. Виділено ОСОБА_1 в натурі в рахунок належної йому 1/2 частки в житловому будинку АДРЕСА_1 приміщення 1-1 частину коридору площею 2,7 кв. м. вартістю 24505 грн., 1-6 передпокій площею 12,8 кв. м. вартістю 66484 грн., 1-7 кімнату площею 25,6 кв. м. вартістю 132968 грн., 1-8 кладову площею 3,6 кв.м. вартістю 18699 грн., 1-9 санвузол площею 4,2 кв. м. вартістю 21815 грн.,1-10 кімнату площею 9,3 кв. м. вартістю 48305 грн.,1-11 кімнату площею 11,9 кв. м. вартістю 61809 грн. а всього по житловому будинку загальною площею 70,1 кв. м. загальною вартістю 374585 грн., що складає 40/100 частки у домоволодінні та визнати за ним право власності на цю частку, як окремий та цілий об'єкт нерухомого майна ,який підлягає державній реєстрації і припинити його право спільної часткової власності на зазначений житловий будинок. Зобов'язано ОСОБА_1 за власний рахунок встановити перегородку в приміщенні 1-1, пробити дверний отвір замість віконного в стіні між приміщеннями 1-1 для входу виходу з зовні, встановити дверний блок у вікні між приміщенням 1-1 і зовні та побудувати тамбур до житлового будинку.

Виділено ОСОБА_1 в натурі в рахунок належної йому 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0565 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та в рахунок належної йому 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0646 га кадастровий номер НОМЕР_3 розташованих по АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,0520 га., яка розташована в межах: Від л. О до л. А - 11, 56 м.; Від л. А до л. Т - 46, 96 м.; Від л. Т до л. У - 1, 49 м.; Від л. У до л. Л - 4, 49 м.; Від л. Л до л. С - 8, 99 Від л. С до л. П - (19,15+31,48)=50, 63 м.; Від л. П до л. О - 1, 44 м., як показано в додатку № 1 до висновку експерта за № С-138 від 21 липня 2016 року рожевим кольором та припинити його право спільної часткової власності на зазначені земельні ділянки.

Земельну ділянку площею 0,0171 га,навколо будинку та позначену літерами З, І, К, Л, М, З, як показано в додатку № 1 до висновку експерта за №С-138 від 21 липня 2016 року оранжевим кольором - залишено в спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для обслуговування відповідної частини житлового будинку .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідну грошову компенсацію за недоотриману частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 в сумі 96060 грн., витрати пов'язані з проведенням судових експертиз в сумі 11664 грн.,витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 4920 грн. 13 коп., а всього, провівши підрахунки,стягнути 112644 грн. 13 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 888 грн. 72 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не погоджується з висновками судової будівельно-технічної експертизи. Зокрема зазначає, що вона заперечувала проти проведення експертизи експертами Прилуцького відділення Чернігівської регіональної торгово-промислової палати. Апелянт зазначає, що висновком експерта надано варіанти порядку користування в той час як позивач просив визначити варіанти поділу земельних ділянок. Вказує, що у висновку зазначено про розташування будинку на території двох земельних ділянок, оскільки житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 656 кв.м. з призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а земельна ділянка площею 646 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства та вважає, що наявність однієї юридичної адреси для цих двох земельних ділянок не дає підстав експерту стверджувати про розміщення будинку на двох земельних ділянках.

Також апелянт зазначає, що експертом не враховано наявність на 1-му поверсі каміна, димоходів, вказано, що площа 1 поверху становить 64 кв.м., а площа мансарди 67,4 кв.м., що становить різницю в 3,4 кв.м. і позивач просив стягнути грошову компенсації за дану різницю на користь відповідача, а не навпаки.

ОСОБА_2 зазначає, що їй з неповнолітнім сином при такому поділі у житловому будинку виділено лише одну кімнату площею 24,8 кв.м., а відповідачу три житлові кімнати загальною площею 46,8 кв.м. Вважає, що при розподілі земельних ділянок не враховано, що житловий будинок було поділено в частках 40 х 60, а земельні ділянки в частках 50 х 50.

Крім того, апелянт вказує, що позивач змінив предмет позову після проведеної експертизи та суд прийняв цю заміну в порушення ст.31 ЦПК України.

Загалом ОСОБА_2 вважає, що висновок експерта для суду не є обов'язковим. Не погоджується і зі стягнутими судовими витратами, вважає, що позивачем не надано оригіналів документів на підтвердження всіх сум.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи за № С-138 від 21 липня 2016 року, виділ частки в спірних земельних ділянках можливий по двох варіантах та вважав, що запропонований експертом варіант поділу №1 є прийнятним для сторін, відповідаючим їх інтересам, по якому передбачається поділ у відповідності з належними кожному із них частками в спільних земельних ділянках, про що і просили позивач і його представник в судовому засіданні. Земельну ділянку площею 0,0171 га навколо будинку, яка схематично зображена в додатку №1 до висновку та позначена літерами З, І, К, Л, М, З - залишена в спільній власності сторін для обслуговування відповідної частини житлового будинку. Суд відхилив твердження відповідача і його представника про те, що реально виділити в натурі частку в спірному будинку і земельних ділянках технічно неможливо, оскільки дане твердження спростовується зазначеними вище висновками експертизи та висновками щодо технічної можливості поділу об'єктів нерухомості, наданими в судове засідання позивачем. Водночас судом було стягнуто з відповідача на користь позивача витрати пов'язані із проведенням судових експертиз в сумі 11664 грн. та витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 4920 грн. 13 коп., що підтверджується квитанція. Також суд стягнув з відповідача на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 888 грн. 72 коп.( судовий збір 1/2 частки будинку в сумі 4706,45 грн. + судовий збір двох об'єктів нерухомості земельних ділянок 551,2 грн.+551,2 грн. = 5808,85 грн. - сплачений позивачем судовий збір в сумі 4920 грн. 13 коп. = недоплачений судовий збір в сумі 888 грн. 72 коп.).

Однак, з даним висновком повністю погодитись колегія суддів апеляційного суду не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільний частковій власності.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, а інша 1/2 частка зазначеного житлового будинку належить відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року (а.с.34-36 т.1) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.34-36, 221, 222 т.1).

Також ОСОБА_1 належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0565 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0646 га., кадастровий номер НОМЕР_3,які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на яких розташований зазначений спірний житловий будинок, а інша 1/2 частка зазначених земельних ділянок належить відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.34-36,221,222 т.1).

Частиною 3 ст.370 ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього кодексу.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ст.364 ЦК України).

Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, належить мати на увазі, що такий поділ можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частику будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Дійсно в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1, як співвласник будинку за АДРЕСА_1, має право на виділ частки в натурі майна, що є у спільній частковій власності його і відповідача ОСОБА_2

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №С-380 від 15 березня 2016 року виділ частки в спірному будинку і господарсько-побутових будівлях і спорудах можливий по двох варіантах (а.с.173-194 т.1).

Дослідивши даний висновок, колегія суддів вважає, що посилання апелянта на неповне дослідження будинку та варіантів його поділу знайшли своє підтвердження, при проведенні даної експертизи не враховано наявність на першому поверсі будинку каміну, димохід якого проходить через мансарду та наявність дерев'яних сходів з першого поверху на мансарду. Крім того, експерт при визначенні часток будинку застосував необґрунтованих підхід, за яким площа виділених приміщень не відповідає їх вартості.

З метою уточнення дійсної вартості спірного будинку, можливості поділу земельних ділянок на яких розташований даний будинок, ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Чернігівської області від 04 січня 2017 року за клопотанням ОСОБА_2 було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу (а.с.170-172 т.2).

Згідно висновку експерта за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2017 року №03-17 експертом було запропоновано два варіанти поділу житлового будинку та встановлено, що дійсна ринкова вартість житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 1404837 грн. Визначення дійсної ринкової вартості земельних ділянок, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 площею 0,565га та 0,646га не входить до компетенції експерта, який має кваліфікацію за спеціальністю 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд», тому встановити їх ціну було неможливо.

Також експертом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 можливо поділити з незначним відхиленням від часток. На розгляд суду запропоновано два варіанти поділу будинку.

По першому варіанту пропонується першому власнику 1/2 частини (на плані показано зеленим кольором, додаток 1 і 2): частина коридору 1-1 площею 7,5кв.м вартістю 78902 грн.; кухня 1-2 площею 18,0 кв.м. вартістю 189364 грн.; кладова 1-3 площею 3,6 кв.м. вартістю 37873 грн.; кімната 1-4 площею 24,8 кв.м. вартістю 260902 грн.; ванна 1-5 площею 6,5 кв.м. вартістю 68382 грн. та ґанок вартістю 22477 грн. Всього загальною площею 60,4 кв.м. на 657900 грн., що складає 47/100 частин в будинку і на 65,7 кв.м. - 60,4 кв.м. = 5,3 кв.м. менше від ідеальної частки в одиницях площі, і на 702418,50 - 657900 = 44518 грн. 50 коп. менше ідеальної частки в одиницях вартості.

Другому власнику 1/2 частини пропонується (на плані показано синім кольором): частина коридору 1-1 площею 3,6 кв.м. вартістю 37873 грн.; передпокій 1-6 площею 12,8 кв.м. вартістю 134659 грн.; кімната 1-7 площею 25,6 кв.м. 269318 грн.; кладова 1-8 площею 3,6 кв.м. вартістю 37873 грн.; санвузол 1-9 площею 4,2 кв.м. вартістю 44185 грн.; кімната 1-10 площею 9,3 кв.м. вартістю 97838 грн., кімната 1-11 площею 11,9 кв.м. вартістю 125191 грн., загальною площею 71,0 кв.м. на 746937 грн., що складає 53/100 частини в будинку і на 71,0 кв.м. - 65,7 кв.м. = 5,3 кв.м. більше від ідеальної частки в одиницях площі, і на 746937 - 702418,50 = 44518 грн. 50 коп. більше ідеальної частки в одиницях вартості.

В першому варіанті частина будинку, яка пропонуються першому співвласнику, менше частки у праві власності на 3/100 в процентному відношенні та на 44518,5грн в одиницях вартості, тобто компенсація за частку, яка менше, першому співвласнику від другого складає 44518 грн. 50 коп.

В даному варіанті для здійснення поділу житлового будинку пропонуються перепланування (додаток №1.1.): встановити перегородку в приміщенні «1-1» на відстані 1,88 м від зовнішньої стіни; улаштувати вхід до частини будинку, яка пропонується другому власнику, а саме улаштувати дверний проріз замість вікна в приміщенні «1-1»; перенести дверний проріз з приміщення «1-1» до приміщення «1-2», як показано на схемі.

Зазначено, що для здійснення відокремлення комунікацій та систем опалення слід звертатись до проектних установ, що мають відповідну ліцензію, за відповідним проектом по відокремленню комунікацій та систем опалення. Розробка проекту і затвердження у встановленому законом порядку не входить до компетенції експерта. В приміщенні першого поверху кухні «1-2» розташований камін, димохід від якого проходить через приміщення «1-6» мансардного поверху. Приміщення «1-2» пропонуються одному співвласнику, приміщення «1-6» пропонуються другому співвласнику. В першому варіанті пропонується другому співвласнику (приміщення «1-6»), у разі необхідності, надавати доступ першому співвласнику до частини труби димоходу, або звернутися до проектних установ, що мають відповідну ліцензію, за відповідним проектом по відокремленню систем опалення.

По другому варіанту поділу житлового будинку (додаток №1, 2), першому власнику 1/2 частин пропонується (на плані показано зеленим кольором): коридору 1-1 площею 11,1 кв.м. вартістю 116775 грн.; кухня 1-2 площею 18,0 кв.м. вартістю 189364 грн.; кладова 1-3 площею 3,6 кв.м. вартістю 37873 грн.; ванна 1-5 площею 6,5 кв.м. вартістю 68382 грн.; частина передпокою 1-6 площею 8,6 кв.м вартістю 90474 грн; кімната 1-10площею 9,3 кв.м. вартістю 97838 грн.; кімната 1-11 площею 11,9 кв.м. вартістю 125191грн; Ганок вартістю 22144 грн. Всього 69,0 кв.м. на 748374 грн., що складає 53/100 частин в будинку, і на 69,0 кв.м. - 65,7 кв.м. = 3,3 кв.м. більше від ідеальної частки в одиницях площі, і на 748374 грн. - 702418,5 грн. = 45955,5 грн. більше ідеальної частки в одиницях вартості.

Другому співвласнику 1/2 частини пропонується (на плані показаному. кольором): кімната 1-4 площею 24,8 кв.м. вартістю 260902 грн.; частина передпокою 1-6 площею 4,2 кв.м. вартістю 44185 грн.; кімната 1-7 площею 25,6 кв.м. вартістю 269318 грн.; кладова 1-8 площею 3,6 кв.м. вартістю 37873 грн; санвузол 1-9 площею 4,2 кв.м. вартістю 44185 грн.; всього 62,4 кв.м. на 656463 грн., що складає 47/100 частин в будинку, і на 65,7 кв.м. - 62,4 кв.м. = 3,3 кв.м. менше від ідеальної частки в одиницях площі, і на 702418,5 грн. - 656463 грн. = 45955,5 грн. менше ідеальної частки в одиницях вартості. В другому варіанті частина будинку, яка пропонуються другому співвласнику, менше частки у праві власності на 3/100 в процентному відношенні та на 45955 грн. 50 коп. в одиницях вартості, тобто компенсація за частку, яка менше, другому співвласнику від першого складає 45955 грн. 50 коп.

В даному варіанті для здійснення поділу житлового будинку пропонуються перепланування (додаток №1.2.): улаштувати вхід до частини будинку, яка пропонується другому власнику, а саме улаштувати дверний проріз замість по вікна в приміщенні «1-4»; - закрити дверний проріз з приміщення «1-4» до приміщення «1-2»; улаштувати сходи з першого поверху до мансардного поверх приміщення «1-4» до приміщення «1-7»; встановити перегородку в приміщенні «1-6» на відстані 1,10 м від перегородки (показано на схемі в додатку №1.2); закрити дверний проріз з приміщення «1-6» до приміщення «1-10»; демонтувати перегородку між кімнатами «1-11» та «1-Ю» для приведення площі кімнати більш ніж 15,0кв.м, згідно вимог ДБН.

Згідно обох варіантів передбачаються певні переобладнання, тобто, варіанту без переобладнань немає, однак встановлення та демонтування перегородок, улаштування дверних прорізів в перегородках в обох варіантах не потребує погодження з місцевими органами архітектури, дозволу на проектно-пошукові роботи, проектної документації та дозволу на початок будівельних робіт, згідно ст.152 Житлового Кодексу України.

Дослідивши висновок експертизи колегія вважає, що найбільш прийнятним є перший варіант поділу житлового будинку, де співвласник 1 - ОСОБА_5, а співвласник 2 - ОСОБА_2

Саме в даному варіанті будуть враховані положення ст.50 ЖК України, за якими не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя, за цим варіантом досягається найменша розбіжність між сторонами у вартості та площі, необхідність у меншому проведенні перебудов та переобладнань та відповідно їх вартості, на чому і наполягала в своїй апеляційній скарзі відповідачка.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що земельна ділянка площею 646 кв.м. в АДРЕСА_2, була виділена ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (а.с.45, 46 т.1.)

Земельна ділянка площею 565 кв.м. в АДРЕСА_2, була виділена ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.47, 48 т.1.)

Таким чином, спірні земельні ділянки мають різне цільове призначення.

Відповідно до судової земельно-технічної експертизи №С-138 від 21 липня 2016 року, якою було запропоновано два варіанти розподілу даних земельних ділянок встановлено, що спірний житловий будинок розташований саме на двох земельних ділянках різного цільового призначення. При цьому одному співвласнику пропонувалось виділити земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а іншому - для будівництва і обслуговування будинку, що є неприпустимим.

Частина 1 ст.19 ЗК України поділяє землі України за основним цільовим призначенням на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною 1 статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Як вище вказувалося, згідно статті 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектом землеустрою, який розробляється в порядку, встановленому законом і погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведене та розділив земельні ділянки різного цільового призначення, що у свою чергу призведе до порушення норм ст.33 ЗК України. Слід зазначити, що для поділу в натурі спірних земельних ділянок сторонам слід змінити їх цільове призначення.

Крім того, при призначенні повторної експертизи та вирішенні клопотань експерта за ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року зобов'язано ОСОБА_2 надати експерту матеріали зйомки земельних ділянок з прив'язкою всіх надвірних будівель і споруд, з усіма габаритними розмірами та координатами поворотних точок меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 0,565 га та 0,646 га, на електронному носії, які встановлювалися експертами РТПП при проведенні первинної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, однак, відповідачка дані не надала, повторна судова будівельно-технічна експертиза була проведена на підставі наявних у справі документів, встановлено, що на плані складеного судовим експертом А.В. Денисенко не встановлені розміри житлового будинку, розмір та площу частини будинку трикутної форми, яка розташована на ділянки №2 порахувати неможливо та то розробити варіанти поділу земельних ділянок, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 площею 0,565га та 0,646га, технічно неможливо.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково ухвалив рішення про задоволення позову в частині виділу земельних ділянок. Суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, в цій частині слід постановити нове рішення, яким у задоволенні таких позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги стосовно стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат в сумі 11664 грн. по оплаті висновків судових експертиз, також підлягають задоволенню, оскільки дані витрати не підтверджені документально. В матеріалах справи є лише копії квитанцій про оплату експертиз в сумі 7344 грн. та 4320 грн. (а.с.170 т.1 та а.с.55 т.2). Таким чином, слід відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні відповідачкою даних витрат.

Крім того, колегія суддів не погоджується з проведеним розподілом інших судових витрат.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 сплатив загалом 4920 грн. 13 коп. (а.с.1, 20 т.1, 69 т.2). Однак судом першої інстанції з відповідачки на користь позивача було стягнуто судовий збір в сумі 4920 грн. 13 коп., тобто в цій частині рішення суду також підлягає зміні.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 сплатила 4019 грн. 40 коп. (а.с.101 т.2). Доказів на підтвердження оплати додаткової судової будівельно-технічної експертизи ОСОБА_2 суду не надала.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Враховуючи вартість будинку 1065260 грн. та вартість обох земельних ділянко (ціну яких визначив сам позивач на а.с.68 т.2) - 42736 грн. 19 коп., ціна загального позову ОСОБА_1 становить 553998 грн. 09 коп. Тобто саме з даної суми мав бути сплачений судовий збір, а саме 5539 грн. 98 коп.

Оскільки позивач сплатив 4019 грн. 40 коп., то з нього в дохід держави слід стягнути 619 грн. 85 коп. судового збору.

З врахуванням даного розрахунку з відповідачки в дохід держави слід достягнути недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2074 грн. 58 коп. (5539 грн. 98 коп. х 110% та за мінусом сплаченого судового збору).

Колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки загалом позов ОСОБА_1 задоволено частково, тобто лише в частині розподілу будинку, то з позивача, пропорційно, на користь відповідачки слід стягнути 2215 грн. 99 коп. судового збору.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про виділ частки в будинку та розподілу судових витрат - зміні, а в частині задоволення вимог про виділ частки земельних ділянок - скасуванню, з відмовою у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року в частині задоволення вимог про виділ частки в будинку та розподілу судових витрат - змінити, а в частині задоволення вимог про виділ частки земельних ділянок - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки у спільній частковій власності - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в натурі в рахунок належної йому 1/2 частки в житловому будинку за АДРЕСА_1, згідно з висновком експерта за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2017 року №03-17 по варіанту №1(для першого співвласника) наступні приміщення: частину коридору 1-1 площею 7,5 кв.м, кухню 1-2 площею 18,0 кв.м, кладову 1-3 площею 3,6 кв.м, кімнату 1-4 площею 24,8 кв.м, ванну 1-5 площею 6,5 кв.м, ґанок літ. «кр», загальною площею 60,4 кв.м, що складає 47/100 частин в будинку та визнати за ним право власності на цю частку, як на окремий та цілий об'єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, припинивши його право спільної часткової власності на зазначений житловий будинок.

Залишити ОСОБА_2 в натурі в рахунок належної їй 1/2 частки в житловому будинку за АДРЕСА_1 згідно з висновком експерта за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2017 року №03-17 по варіанту №1(для другого співвласника) наступні приміщення: частину коридору 1-1 площею 3,6 кв.м, передпокій 1-6 площею 12,8 кв.м, кімнату 1-7 площею 25,6 кв.м, кладову 1-8 площею 3,6 кв.м, санвузол 1-9 площею 4,2 кв.м, кімнату 1-10 площею 9,3 кв.м, кімнату 1-11 площею 11,9 кв.м, загальною площею 71,0 кв.м, що складає 53/100 частини в будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідну грошову компенсацію за частку, яка менше, в сумі 44518 (сорок чотири тисячі п'ятсот вісімнадцять гривень) 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 недоплачений судовий збір при поданні позовної заяви в дохід держави в сумі 619 грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 недоплачений судовий збір при поданні апеляційної скарги в дохід держави в сумі 2074 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат в сумі 2215 грн. 99 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 січня 2018 року.

Головуючий:Судді: