Ухвала

05 січня 2018 року

м. Київ

справа № 757/3766/17-ц

провадження № 61-1764 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ :

14 грудня 2017 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подано касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку із цим касаційна скарга розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу, із врахуванням вимог щодо форми та змісту касаційної скарги, які були чинними станом на час вчинення процесуальної дії - подання касаційної скарги.

Отже, оскільки касаційну скаргу подано до 15 грудня 2017 року, то застосовуються положення ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги, а також Закону України «Про судовий збір» у редакції станом до 15 грудня 2017 року.

Разом із тим згідно з пунктом 14 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, яке обґрунтовано тим, що вони вже подавали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ці ж самі судові рішення і ухвалою суду від 05 грудня 2017 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто у зв'язку з неусуненням недоліків касаційної скарги, хоча ними було подано до суду клопотання про продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень, суд виходить із наступного.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у суді касаційної інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, вбачається наявність підстав для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, а саме: невиконання заявниками попередньої ухвали суду про усунення недоліків пов'язано з не направленням судами відповідних судових рішень.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Зокрема, до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження сплати судового збору, проте зазначено про звільнення заявника від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого надано копію довідки до акта огляду МСЕК від 16 травня 2013 року серії 10 ААБ № 151393, згідно з якою ОСОБА_1 призначено третю групу інвалідності пожиттєво, захворювання пов'язане з аварією на ЧАЕС; категорія відсутня.

Згідно з пунктами 9, 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції станом до 15 грудня 2017 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом із тим за змістом статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Виходячи з вищевикладеного, заявником не надано належних доказів (копії посвідчення) на підтвердження належності ОСОБА_1 до 1 чи 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а інвалідність третьої групи не звільняє його від сплати судового збору, виходячи з вищевказаних положень Закону України «Про судовий збір», тому з цих підстав касаційна скарга залишається без руху.

Крім того, усупереч вимогам частини п'ятої статті 326 ЦПК України 2004 року до касаційної скарги не додано копій доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, касаційна скарга містить недоліки, які підлягають усуненню шляхом подання до суду належних доказів (копії посвідчення) на підтвердження належності ОСОБА_1 до 1 чи 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також копій доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 185, 392, 393, пунктами 11, 14 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року,

У Х В А Л И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 лютого 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак