ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-р/753/23/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами заяву позивача ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2018 ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення - постанови від 30.12.2015, ухваленої в адміністративній справі за його позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Заява мотивована тим, що суд зобов'язав відповідача провести перерахунок та виплату йому додаткової пенсії із розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19.01.2011, при цьому не зазначив строк, до якого моменту слід провести вказаний розрахунок, у зв'язку з чим рішення є незрозумілим і потребує роз'яснення.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Леонтюк Л.К., яка ухвалила вищевказану постанову, заяву позивача було передано в провадження судді Трусової Т.О.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 2а-6645/11, суд встановив такі обставини.

19.07.2011 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2011 та нараховувати і виплачувати додаткову пенсію відповідно до вимог ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" постійно.

30.12.2015 суд ухвалив постанову про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 суми додаткової пенсії із розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 19.01.2011.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Оскільки в ухваленій судом постанові від 30.12.2015 відсутня вказівка на кінцевий строк здійснення перерахунку пенсії позивача, зазначена постанова є незрозумілою, у зв'язку з чим суд вбачає підстави для її роз'яснення.

Вирішуючи питання про роз'яснення постанови, суд керується нормами законів та підзаконних актів, які діяли з моменту виникнення спірних відносин до часу ухвалення судового рішення, оскільки закон не передбачає можливості захисту чи визнання права на майбутнє.

Так, відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР, чинній на час виникнення спірних відносин, надалі - Закон 796-ХІІ), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 51 Закону 796-ХІІ встановлено, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Проте частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

П. 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Кабінету Міністрів України було доручено у тримісячний термін з дня опублікування цього Закону підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законів України у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін із дня опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти і забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Однак вимоги п. 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були виконані не повністю, зокрема закони України у відповідність із цим Законом приведені не були, як і нормативно-правові акти центральних органів влади.

У зв'язку з цим у 2011 р. при обчисленні позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач не застосовував зазначений у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком, а виплачував позивачу цей вид пенсії у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 16.07.2008 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» та від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ № 1210), тобто у меншому розмірі, аніж встановлено ст. 51 Закону 796-ХІІ.

Водночас Закон 796-ХІІ має вищу юридичну силу у порівняні з постановами Кабінету Міністрів України, а отже саме Закон є пріоритетним у застосуванні.

14.06.2011 Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011.

П. 7 ч. 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 р. норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», які відповідно набрали чинності з 01.01.2012 та з 01.01.2013, також містили норми, відповідно до яких положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Проте у вказаний період часу до відповідних норм Закону 796-ХІІ законодавцем зміни не вносилися.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції, яка набрала чинності з 01.01.2014, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону 796-ХІІ, зокрема ст. 51 цього Закону, якою визначено розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, для учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

В подальшому згідно із Законом № 1622-VII від 31.07.2014 р., який набрав чинності 16.08.2014, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктом 6-7, згідно з яким норми і положення ряду законів, в тому числі і статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік» та «Про державний бюджет на 2014 рік» прийняті пізніше, ніж Закон 796-ХІІ, неконституційними ці бюджетні закони не визнавалися і у встановленому законом порядку не скасовувалися, а отже вони є чинними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Як розтлумачив Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Кабінет Міністрів України відповідно до ст. 96, 97, 113, 116 Конституції України є вищим органом у системі органів виконавчої влади і ефективне здійснення ним своїх повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики. Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. При цьому державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже з огляду на дію закону в часі та принцип пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, в період з 19.06.2011 по 31.12.2013 та починаючи з 16.08.2014 відповідач правомірно нараховував позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У період по 18.06.2011 та з 01.01. по 16.08.2014 правове регулювання правовідносин щодо виплати додаткової пенсії постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи іншими законами, окрім Закону 796-ХІІ, не здійснювалося.

Будь-яким іншим законом, окрім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, у зв'язку з чим відсутні підстави не застосовувати для розрахунку додаткової пенсії у вказаний період розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 вищевказаного Закону.

Отже, зважаючи на вищенаведене, суд вважає не необхідне роз'яснити, що зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, із розрахунку 30% мінімальної пенсії за вікомвідповідно до вимог ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стосується періоду часу з 19.01.2011 по 18.06.2011 та з 01.01.2014 по 15.08.2014.

Керуючись статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Роз'яснити, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року в адміністративній справі № 2а-6645/11 (провадження № 2-а/753/843/15) Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії з розрахунку 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 19 січня 2011 р. по 18 червня 2011 р. та з 1 січня 2014 р. по 15 серпня 2014 р.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала складена 01.11.2018.