У Х В А Л А

05 січня 2018 року

м. Київ

справа № 199/7935/16

провадження № 61-390 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України судовий збір сплачено у неналежному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

З огляду на категорію спору, за позовними вимогами майнового характеру (про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди), враховуючи ціну позову 76 215 грн 03 коп. та сплачену заявником суму у розмірі 930 грн, заявник за подання касаційної скарги має доплатити 594 грн 30 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Відповідно до частини третьої статті 131-2Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3частини першої статті 131-1 та статті 131-2цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Разом з тим, подана від імені ОСОБА_1 касаційна скарга всупереч наведених норм підписана ОСОБА_2 на підставі довіреності від 21 лютого 2017 року, у якій відсутні відомості про те, що представник є адвокатом, а також не надано доказів на підтвердження його повноважень.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун