Справа № 461/7966/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/758/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

позивача ОСОБА_3 і його представника - адвоката ОСОБА_4;

відповідачки ОСОБА_5 і її представника - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною і встановлення графіку зустрічей, у якому просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати згадану відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити наступний графік його зустрічей з сином за місцем проживання позивача (АДРЕСА_1) у відсутності матері: два рази на тижень в суботу та неділю з 10 до 18 год.; у святкові дні - за погодженням з матір'ю (відповідачкою по справі).

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2016 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_7, від спільного подружнього життя з якою у них є син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час розгляду судової справи про розірвання шлюбу позивач не наполягав на тому, щоб син залишався проживати з ним, оскільки усвідомлював, що дитина в такому віці перш за все потребує материнської ласки, любові, тепла та уваги. Однак після розірвання шлюбу позивач щомісяця надсилає кошти ОСОБА_7 на утримання сина, купляє дитячий одяг та іграшки. Охоче зустрічається з сином, проте ОСОБА_7 не завжди відгукується на його бажання зустрітись та провести час з дитиною, що в свою чергу психологічно виснажує та приносить позивачу відповідні душевні страждання. Вказував, що виявляє бажання якомога частіше бачитись з сином, проте не має такої можливості через позицію з цього приводу ОСОБА_7 (а.с. 2-3).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_7 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено графік зустрічей ОСОБА_3 з сином - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1:

1 (перша) та 3 (третя) субота та неділя місяця з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. / у зимовий час/;

1 (перша) та 3 (третя) субота та неділя місяця з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. /у літній час/.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн.(а.с. 75-76).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення в частині часткової відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що визначені судом години побачень батька з малолітнім сином фактично унеможливлюють дотримання принципу рівності прав батьків по відношенню до дитини, суперечать інтересам самої дитини, оскільки забезпечення батьком прибуття дитини на обідній сон по місцю проживання матері, а не за місцем його проживання, займатиме тривалий час, втомлюватиме малолітню дитину та негативно впливатиме на емоційний стан дитини, якій визначеним графіком фактично обмежено час вільного спілкування з батьком, а відтак вважає, що в цій частині судом першої інстанції безпідставно встановлено час для відпочинку (обіднього сну) за місцем постійного проживання дитини та відмовлено йому у визначенні місця зустрічей батька з дитиною за місцем проживання позивача та у відсутності матері (а.с. 87-90).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Частиною 7 ст. 7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а частиною 8 ст. 7 СК України - що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно Висновку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 29.01.2018 року згаданий орган опіки та піклування за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 про визначення способу його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважає за доцільне встановити ОСОБА_3 наступні дні та години зустрічей з сином:

1, 3 субота та неділя місяця з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. у зимовий період;

1, 3 субота та неділя місяця з 11 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у літній період (а.с. 45-46).

За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст. ст. 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 89 ЦПК України) дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7, врахувавши при цьому те, що дитина досягла віку лише 3-х років, постійно проживає з матір'ю, звикла до неї та умов її постійного проживання, а тому в інтересах дитини (враховуючи її вік) необхідно обумовити побачення позивача з малолітньою дитиною з визначенням часу для відпочинку останньої (її обіднього сну) за місцем постійного проживання дитини.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 лютого 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: