РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представник заявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа Луганський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначив, що 02 липня 2018 року у м. Красний Луч м. Міусинськ Луганської області померла рідна сестра заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть № 56 від 02.07.2018. При зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на підконтрольній Українській владі території з метою реєстрації смерті його сестри у встановленому законом порядку, заявнику було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видане лікарське свідоцтво про смерть його сестри не має юридичної сили та не створює правових наслідків, а також заявнику було розяснено право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті його сестри.

Просить суд встановити факт смерті 02 липня 2018 року сестри - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Красний Луч м. Міусинськ Луганської області, Україна.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просять заявлені вимоги задовольнити (а.с. 15-16).

Представник заінтересованої особи Луганського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи (а.с. 31).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного:

02 липня 2018 року у м. Красний Луч м. Міусинськ Луганської області Україна, померла ОСОБА_3, про що медичним закладом, який знаходиться на території, що тимчасово непідконтрольна українській владі та, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, 02 липня 2018 року було видано лікарське свідоцтво про смерть серії № 56 (а.с. 9).

Також заявником до заяви було додано копію свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 058414 від 05 липня 2018 року (а.с.8).

Те, що заявник є рідним братом померлій ОСОБА_3, підтверджується копією свідоцтва про народження ЯД № 587163 (а.с. 13), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 16 листопада 2018 року (а.с.36).

Листом від 27.09.2018 року, №338/17.1-29 відділом державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видане йому свідоцтво про смерть сестри не має юридичної сили та не створює правових наслідків, а також заявнику було розяснено його право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час (а.с. 10-11).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Красний Луч м. Міусинськ Луганської області, Україна.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 п.5 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 №56 від 02 липня 2018 року, а також свідоцтво про смерть серії І-ВВ №058414 від 05 липня 2018 року, що видані на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Крім цього, заявником на підтвердження факту смерті надано суду фотокартку з могили ОСОБА_3 (а.с.14).

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та реалізації прав на спадщину за законом.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_3 померла 02 липня 2018 року у м. Красний Луч м. Міусинськ Луганської області, Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На підставі вищевикладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Міусинськ Луганської області, громадянка України, померла 02 липня 2018 року у м. Красний Луч м. Міусинськ Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.П. Бабічева