Справа № 446/1075/17 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/783/5260/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» на рішення Кам'янка Бузького районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ПАТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову директор філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_5, в якому просив:

-визнати незаконним та скасувати наказ директора Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_5 від 26 квітня 2017 року за № 162 «Про преміювання» в частині не нарахування та невиплати йому премії за перший квартал 2017 року згідно додатку 2 до наказу заступника начальника Волинського лінійного виробничого управління магістрального газопроводу Філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртнансгаз»;

-стягнути з відповідача в його користь додаткову заробітну плату щоквартальну премію за перший квартал 2017 року в розмірі 16 166 грн., а також судові витрати в розмірі 640 грн.

В обґрунтування заявлених вимог покликався на те, що з 01.10.2012 року він обіймає посаду заступника начальника управління Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». 26 квітня 2017 року директором Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ОСОБА_5 видано наказ за № 162 «Про преміювання» за перший квартал 2017 року керівників структурних підрозділів УМГ «Львівтрансгаз», їх заступників, головних інженерів. Зазначеним вище наказом та згідно додатку 2 до нього, йому не нарахована та відповідно не виплачена премія за перший квартал 2017 року. Вважає спірний наказ незаконним, оскільки за звітний квартал Волинським ЛВУМГ філії УМГ «Львівтрансгаз» були виконані необхідні ключові показники фінансово-господарської діяльності, за що інші працівники отримали премії, нещасних випадків, в тому числі зі смертельними наслідками, повязаних з виробництвом за вказаний період не було, дисциплінарне стягнення щодо нього не застосовувалось, тому у відповідача не було законних підстав, визначених Положенням про щоквартальне преміювання, для не нарахування та невиплати йому премії.

Рішенням Кам'янка Бузького районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_5 від 26 квітня 2017 року за № 162 «Про преміювання» в частині не нарахування та невиплати премії за перший квартал 2017 року згідно додатку 2 до наказу заступника начальника Волинського лінійного виробничого управління магістрального газопроводу Філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_3.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в користь ОСОБА_3 додаткову заробітну плату щоквартальну премію за перший квартал 2017 року в розмірі 16 166 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у виді судового збору у сумі 640,00 грн.

Дане рішення оскаржила представник відповідача ПАТ «Укртрансгаз» - ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що апелянт не погоджується оскаржуваним рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги положення, які визначають умови та порядок преміювання працівників ПАТ «Укртрансгаз», встановлений рядом нормативних актів, прийнятих в товаристві, безпідставно визначено максимальний розмір премії, який застосовувався для працівників Волинського ЛВУМГ у І кварталі 2017 року, незважаючи на рішення колегіального органу комісії з питань преміювання у складі 12 членів, які шляхом відкритого голосування, при детальному обговорені, встановлюючи розмір премії кожному працівнику філії в тому числі і позивачу. Також вказує, що позивач не заперечував факт наявних упущень в роботі, що знайшли відображення в Акті службової перевірки. Однак, районний суд самостійно за відсутності належних доказів, визначив відсутність жодного упущення в роботі позивача за І квартал, що мало б значення для розміру преміювання, встановив максимальний розмір премії та безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Окрім того вказує, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою те, що премія не є безумовною, нараховується за визначених умов, на підставі протоколів Комісії, яка розглядає як особистий внесок кожного працівника у виконання ним виробничих завдань, так і виконання показників щодо умов преміювання, не надав належної оцінки доказам відповідача, не зясував, які нормативно правові акти діють у відповідача, якими визначено умови та порядок виплати премій, та чи дотримано їх при виданні оспорюваного наказу про невиплату премій, та чи дотримано їх при виданні оспорюваного наказу про невиплату премії позивачу, чим порушив норми матеріального права а саме ст.ст. 10,39, 97, 139, 140 КЗпП України, згідно з якими, у колективному договорі встановлюються взаємні зобовязання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Також зазначає, що суд при винесенні оскаржуваного рішення не взяв до уваги необхідність дотримання позивачем завдань та обовязків, які визначені його посадовою інструкцією та які він зобовязаний виконувати як посадова особа: - керівництво експлуатацією обєктів магістральних газопроводів, що знаходяться в зоні відповідальності Камянка-Бузького промислового майданчика (де було виявлено інцидент) (п.4 посадової інструкції); - керування діяльністю підпорядкованих працівників, контроль результатів їх роботи, стану трудової та виробничої дисципліни (п.4.2.2.5 посадової інструкції).

Не погоджується із висновком районного суду про те, що у відповідача є спеціальні виробничі підрозділи, які повинні контролювати та виявляти порушення експлуатації обєктів магістральних газопроводів, а позивач не є таким працівником, оскільки заступник начальника виробничого підрозділу посадова особа, яка в цілому несе відповідальність за безперебійну та надійну роботу магістральних газопроводів, газопроводів-відводів, компресорних станцій, газорозподільних станцій в межах Камянка-Бузького та Сокальського промислових майданчиків (п.4.2.1.1 посадової інструкції).

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» НАК «Нафтозаг України» № 53-а від 01.10.2012 року ОСОБА_3 переведений на посаду заступника начальника управління Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» та обіймає таку на даний час.

З протоколу № 2-2017 засідання комісії УМГ «Львівтрансгаз» з розгляду питань щодо преміювання працівників УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 26 квітня 2017 року вбачається, що за результатами засідання комісія ухвалила, окрім іншого, визначити розмір премії заступнику начальника Волинського ЛВУМГ ОСОБА_3 0,00 грн., як розподілених комісією ПАТ так і комісією УМГ.

На підставі протоколу № 2-2017 засідання комісії УМГ «Львівтрансгаз» з розгляду питань щодо преміювання працівників УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 26 квітня 2017 року директором Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_5 видано наказ від 26.04.2017 року за № 162 «Про преміювання», зокрема працівників Волинського лінійного виробничого управління магістрального газопроводу відповідно до додатку 1, відповідно до додатку 2 наказано здійснити нарахування та виплату премій за перший квартал 2017 року керівникам структурних підрозділів УМГ «Львівтрансгаз», їх заступникам, головним інженерам.

Як вбачається з додатку 2 до наказу заступнику начальника Волинського ЛВ УМГ ОСОБА_3 визначено розмір премії за перший квартал 2017 року в сумі 0,00 грн.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч.1 ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 10 КЗпП України передбачено, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагород за підсумками роботи, надбавок, доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Як вбачається з матеріалі справи в ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» діє система преміювання, яка передбачена Колективним договором, укладеним між роботодавцем та профспілковою організацією.

Відповідно до пункту 4.16 Колективного договору на 2016-2018 роки, укладеного конференцією трудового колективу ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» 17.12.2015 року передбачено, що преміювання працівників за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності та щоквартальних виробничих завдань здійснюється щоквартально, згідно з чинним в Товаристві (філіях) Положеннями про преміювання (додаток 18), за погодженням з профспілковою організацією.

В апараті Товариства, філіях, структурних підрозділах створюються комісії щодо преміювання працівників (далі - Комісія). Керівники структурних підрозділів (управлінь, відділів, окремих секторів, служб, дільниць, тощо) до 18 числа кожного місяця, наступного за звітним кварталом надають на розгляд Комісії проекти розподілу коштів на преміювання працівників з врахуванням особистого трудового внеску кожного працівника у виконання виробничих завдань. Розмір премії працівника може становити від 0% до 100% середньомісячної тарифної ставки (посадового окладу) за фактично відпрацьований час у звітному кварталі. Комісія розглядає проекти розподілу коштів на преміювання працівників, визначає розміри преміювання для номенклатурних посад та всіх інших працівників, ухвалює рішення та оформляє його протоколом.

На підставі протоколу Комісія щоквартально до останнього робочого дня місяця наступного за звітним кварталом, видається наказ Товариства (філій та їх структурних підрозділів) про преміювання працівників із зазначенням розміру премії кожного працівника.

У філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз»» згідно з наказом від 31.03.2016 року №185 затверджено та введено в дію з 01.04.2016 року Положення про щоквартальне преміювання керівників номенклатурних посад (керівників управлінь, начальника відділення, їх заступників, головних інженерів) структурних підрозділів філії філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз»» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ». (далі-Положення про преміювання).

Згідно з п.4.3 Положення про преміювання (зі змінами від 07.06.2016 року) розмір премії може становити від 0% до 100% середньомісячного посадового окладу за фактично відпрацьований час у звітному періоді.

Відповідно до п.4.4. Положення про преміювання Комісія з питань преміювання працівників розглядає проекти розподілу коштів на преміювання та визначає розміри преміювання начальників структурних підрозділів,їх заступників та головних інженерів, ухвалює рішення і оформляє їх протоколом.

Пунктом 4.5 Положення про преміювання передбачено видання наказу філії на ви плату премії на підставі протоколу.

Згідно з п.4.9. Положення про преміювання премія не нараховується і не виплачується за квартал, в якому було допущено або виявлено упущення в роботі.

Рішення щодо визначення розміру премії приймається колегіальним органом Комісією, то оформлюється протоколом за підписами 12 її членів, тобто рішення є колегіальним, ухвалюється шляхом голосування кожного члена Комісії та прийняття за результатами голосування спільного протокольного рішення.

Відтак, підставою для видачі наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 26 квітня 2017 року №162 є протокол Комісії від 26 квітня 2017 року за №2-2017, в якому викладено процедуру розгляду питання преміювання працівників філії за І квартал 2017 року, визначено конкретний розмір премії кожному працівнику, з врахуванням особистого внеску в виконання виробничих завдань, в тому числі виробничих упущень, які мали місце у звітному періоді.

Як вбачається з акту проведення службової перевірки виникнення інциденту - перетин водовідводного каналу на МГ КЗУ-І Ду 1000 від 14 березня 2017 року, посадові особи Волинського ЛВУМГ, зокрема:начальник управління, заступник начальника управління, головний інженер не запобігли та не попередили потенційну загрозу, не забезпечили надійну роботу магістральних газопроводів в межах діяльності Камянка-Бузького ПМ, також заступником начальника управління не дотримано вимог посадової інструкції (абзац 3 пункту 4.2.1.1), а саме, не забезпечено надійну роботу магістральних газопроводів в межах Камянка-Бузького промислового майданчика. Директору УМГ «Львівтрансгаз» рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення до начальника Волинського ЛВУМГ ОСОБА_6 та його заступника ОСОБА_3

ОСОБА_3 не заперечив ні в суді першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду справи про те, що дійсно мали місце виявлені порушення, однак такі ним допущені не були, а працівники, в обовязки яких входило виконання робіт і які допустили такі порушення були притягнені до відповідальності.

З положень Посадової інструкції заступника начальника управління Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз»» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» вбачається, що ОСОБА_3, як посадова особа зобовязаний виконувати, в тому числі, керівництво експлуатацією обєктів магістральних газопроводів, що знаходяться в зоні відповідальності Камянка-Бузького промислового майданчика (п.4) (де було виявлено інцидент), керування діяльністю підпорядкованих працівників,контроль результатів їх роботи, стану трудової та робочої дисципліни (п.4.2.2.5.).

Зважаючи на вищенаведене суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, що у відповідача є спеціальні підрозділи, які повинні контролювати та виявляти порушень експлуатації обєктів магістральних газопроводів, та до обовязків ОСОБА_3 такі не входять, оскільки п.4.2.1.1. вказаної Посадової інструкції передбачено, що заступник начальника виробничого підрозділу-посадова особа, яка в цілому несе відповідальність за безперебійну та надійну роботу магістральних газопроводів, газопроводів-відводів, компенсованих станцій, газорозподільних станцій в межах Камянка-Бузького та Сокальського промислових майданчиків.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 допустив упущення в роботі, не вжив належних заходів для своєчасного виявлення та ліквідації наслідків перетину водовідводного каналу на МГ КЗУ-І, і як наслідок відповідач встановив йому 0% премії за квартал, в якому було допущено упущення в роботі та вважає такі дії відповідача законними та відповідають встановленому ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» порядку.

Зазначене судом першої інстанції враховано не було, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

За приписами п. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень п. 2 ст. 376 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню;порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2.ч.1 ст.374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» задовольнити.

Рішення Кам'янка Бузького районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову директор філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу «Про преміювання» в частині не нарахування та невиплати премії, стягнення додаткової заробітної плати (щоквартальної премії) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1408 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 липня 2018 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_7