АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану від її імені та в її інтересах адвокатом Бауман Юрієм Тіберійовичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни про визнання дії противоправними, вжиття заходів забезпечення скарги,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2015 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму заборгованості за договором позики та додатковою угодою в розмірі 362 000 грн.

Звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки SUBARU, модель TRIBECA, 2007 року випуску, тип транспортний засіб: легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, колір жовтий, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 24.05.2007р., що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 24.05.2007, шляхом продажу вказаного автомобіля ОСОБА_5 з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ОСОБА_5 всіх повноважень необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 3 620 грн. (а.с. 33-37).

На підставі вказаного рішення суду 10.06.2015 Оболонським районним судом м.Києва було видано три виконавчі листи (а.с. 39).

07.12.2017 ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати дії протиправними, скасувати постанову державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у. м. Києві від 30.10.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; скасувати постанову державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у. м. Києві від 30.10.2017 про арешт майна боржника. Крім того, подала заяву про вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 756/15181/14-ц від 10.06.2015, що виданий Оболонським районним судом.

Свою скаргу мотивувала тим, що у січні 2018 року на її адресу надійшли постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.10.2017 в рамках виконавчого провадження №50883759. Внаслідок таких неправомірних дій державного виконавця, із доходів ОСОБА_6 стягуються грошові кошти. Однак, відповідно до змісту рішення суд звертає стягнення на предмет застави - автомобіль, шляхом продажу вказаного автомобіля, а не на всі доходи боржника.

Ухвалою Оболонського районного суду від 06.02.2018 відмовлено у задоволенні скарги на постанови державного виконавця та у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги. Зокрема зазначала, що судом не враховано наведених скаржником обставин про те, що державний виконавець при винесенні вказаних постанов вийшла за межі своїх повноважень, на власний розсуд змінивши спосіб виконання судового рішення та ігноруючи фактичне вилучення автомобіля.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.04.2018 апеляційну скаргу Пересунько О.Г. залишено без руху (а.с. 107-108).

02.05.2018 апелянтом усунуто недоліки апеляційної скарги (а.с. 112-119).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.05.2018 відкрито апеляційне провадження та надано строк для подання відзиву (а.с. 120-121).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2018 апеляційну скаргу призначено до судового розгляду (а.с. 126).

За клопотанням представника апелянта судове засідання, яке було призначено на 06.06.2018, відкладено на 26.06.2018 (а.с. 132-134).

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились в судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника апелянта, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволені скарги суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець здійснив заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2015, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму заборгованості за договором позики та додатковою угодою в розмірі 362 000 грн.

Крім того, звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки SUBARU, модель TRIBECA, 2007 року випуску, тип транспортний засіб: легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, колір жовтий, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 24.05.2007 року, що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 24.05.2007 року, шляхом продажу вказаного автомобіля ОСОБА_5 з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ОСОБА_5 всіх повноважень необхідних для здійснення продажу.

10.06.2015 на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2015 у справі видано виконавчі листи, в тому числі на стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми заборгованості за договором позики та додатковою угодою в розмірі 362 000 грн.

Згідно постанови Оболонського РВДС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 30.10.2017 з метою стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми заборгованості за договором позики та додатковою угодою в розмірі 362 000 грн. звернуто стягнення на доходи боржника шляхом стягнення з усіх видів заробітку, доходу, що належить до виплати боржнику, після відрахування податків у розмірі 20% до повного стягнення заборгованості та виконавчого збору.

Постановою Оболонського РВДС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 30.10.2017 з метою стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми заборгованості за договором позики та додатковою угодою в розмірі 362 000 грн. накладено арешт на майно, що належить боржнику.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов'язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст.129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Крім того, у своєму рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суду з прав людини наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, крім іншого, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилалась незаконність постанов та дії державного виконавця, зокрема зазначала, що на виконання рішення суду в рахунок сплати заборгованості має бути звернуто стягнення на автомобіль, а не на всі доходи боржника із накладенням арешту на все майно.

Однак, резолютивна частина рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2015 не містить відомостей про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості.

Отже, з огляду на зміст резолютивної частини рішення, виконавчого документа та вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними постанов Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.10.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також про арешт майна боржника. Так само, як визнання неправомірними дій державного виконавця, який не змінював спосіб виконання рішення, а здійснив заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Водночас, слід наголосити, що у випадку незгоди з ухваленим судовим рішенням строни мають право на його оскарження. Проте таким правом відповідач наразі не скористалась.

Більш того, процесуальний закон надає право учасникам справи звернутись до суду із заявою про роз'яснення судового рішення, визначення порядку його виконання тощо.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та дійшов обґрунтованого та законного висновку про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону, а тому суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_8, який діє на підставі договору - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни про визнання дії противоправними, вжиття заходів забезпечення скарги - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 04 липня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва