Справа № 594/1461/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24 грудня 1999 року помер її батько ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого входить ? частина будинковолодіння № 54 по вул.Гостинець, що в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на дану спадщину після смерті батька, вона претендує як спадкоємець за законом. Після смерті батька, позивач та її мати, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину в рівних частках.

Поряд з тим зазначила, що 03 жовтня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить ? частина будинковолодіння №54 по вул.Гостинець в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області та на яку позивач претендує як спадкоємець за законом, та яку вона прийняла, оскільки проживала разом з ним на день його смерті, крім того подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Крім того зазначила, що 09 січня 2016 року померла її мати ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого входить ? частина будинковолодіння №54 по вул.Гостинець в с.Кривче, яка належала їй особисто та 1/8 частина цього ж будинковолодіння, яку вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_7, однак спадкових прав на себе не оформила. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті матері, вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права після смерті спадкодавців оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Кривче по вул.Гостинець, 54 Борщівського району, як за спадкоємцями за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8, право власності на 1/8 частину того ж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_7 та право власності на 3/8 частини того ж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_9.

В судове засідання сторони не зявилися.

Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради сільський голова ОСОБА_10 подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у відсутності представника сільської ради, при цьому зазначила, що позов визнає.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали до суду заяви, у яких просили справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 24 грудня 1999 року в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_7, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 025799, виданого 25 грудня 1999 року ОСОБА_2 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий ОСОБА_7 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ТР №0076776 від 13 лютого 1997 року, заповів позивачу ОСОБА_6.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 20 грудня 1999 року, посвідченого секретарем Кривченської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 54.

Після смерті ОСОБА_7, відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить ? частина будинковолодіння №54 по вул.Гостинець в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, та яку позивач ОСОБА_6 та її мати - а дружина померлого ОСОБА_9 прийняли, оскільки проживали разом з померлим на день його смерті та вступили в оперативне управління його спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформили. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради №1408 від 14.11.2018 року.

Крім того, позивач ОСОБА_6 01 грудня 2005 року звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на право на земельну частку (пай) та грошові вклади, які їй цього ж числа були видані. Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи №779/205, відкритої до майна померлого.

03 жовтня 2011 року в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області помер чоловік позивача ОСОБА_8, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 126894, виданого 03 жовтня 2011 року ОСОБА_2 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_8, відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого входить ? частина будинковолодіння №54 по вул.Гостинець в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, яку позивач прийняла, оскільки проживала оазом з ним на день його смерті, крім того 13 січня 2012 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №13/2012, та 08.08.2013 року за заявою позивача, на її імя видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради №1409 від 14.11.2018 року, а також матеріалами спадкової справи №13/2012, відкритої до майна померлого.

09 січня 2016 року в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_9, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 198436, виданого 11 січня 2016 року ОСОБА_2 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_9 зробила заповітні розпорядження, відповідно до яких належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №799690, площею 1, 37 га від 12 жовтня 2006 року, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, заповіла своєму сину ОСОБА_3, а житловий будинок в с.Кривче по вул.Гостинець, 54 Борщівського району Тернопільської області, грошові вклади, рахунок №057485, №91551644/972, що зберігаються у Борщівському відділенні Ощадбанку України, присадибні ділянки, що знаходяться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, заповіла позивачу ОСОБА_6.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 15 жовтня 2009 року, посвідченого секретарем Кривченської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 55, та заповітом від 20 жовтня 2009 року, посвідченого секретарем Кривченської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 57.

Після смерті ОСОБА_9, відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить 1/4 частина будинковолодіння в с.Кривче по вул.Гостинець, 54 яка належала їй особисто, та 1/8 частина цього ж будинковолодіння, яка належала її померлому чоловікову ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, однак спадкових прав на себе не оформила, та яку позивач прийняла, подавши 16 червня 2016 року заяву про прийняття спадщини. Крім неї, її брат ОСОБА_3 теж подав заяву про прийняття спадщини, на підставі якої і було відкрито спадкову справу за №148/2016. По даній спадковій справі ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Наведене вбачається з матеріалів спадкової справи №148/2016, відкритої до майна померлої ОСОБА_9.

09 листопада 2018 року ОСОБА_4 від імені позивача ОСОБА_6 звернулася до Борщівської державної нотаріальної контор з приводу видачі на ім'я позивача свідоцтв про право на спадщину як за законом так і за заповітом на частини будинковолодіння №54 по вул.Гостинець в с.Кривче Борщівського району, які належали померлим батькам та чоловікові, однак у видачі свідоцтв було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння.

Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №920/02-14 від 09.11.2018 року.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №54 по вул. Гостинець в с.Кривче Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та позивач ОСОБА_6 були його членами, що стверджено довідкою ОСОБА_2 сільської ради №1403 від 13.11.2018 року, копіями по господарських книг ОСОБА_2 сільської ради за 1991-1995 роки на імя ОСОБА_7.

Відповідно до норм статей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлі ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та позивач ОСОБА_6 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Гостинець, 54 в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належні їм частини будинковолодіння. Крім того встановлено, що після смерті ОСОБА_7, його дружина ОСОБА_9 та позивач прийняла спадщину в рівних частках, а тому ОСОБА_9 фактично набула право на 3/8 частини будинковолодіння.

Згідно витягу з рішення 12 сесії 22 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 07 серпня 1997 року, ОСОБА_7 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 1, 04 га, з них 0, 09 га для обслуговування житлового будинку, 0, 60 га для ведення особистого господарства та 0, 35 га, залишилось в користуванні.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на частини спірного будинколодіння після померлих ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №920/02-14 від 09.11.2018 року, та матеріалів спадкових справ №№779/2005, 13/2012, 148/2016, відкритих до майна померлих.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 08 листопада 2018 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_11, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 54 по вул.Гостинець в с.Кривче Борщівського району становить 476270 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Гостинець, 54 в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 03 жовтня 2011 року в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/8 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Гостинець, 54 в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 24 грудня 1999 року в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 3/8 частини житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Гостинець, 54 в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_9, яка померла 09 січня 2016 року в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: