Справа № 200/543/18
Провадження № 2/200/56/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«25» травня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2018 року позивач ОСОБА_2 акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову вказав, що 15 жовтня 2007 року між Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання теплової енергії № 3184 з терміном дії до 15 жовтня 2008 року. За умовами договору передбачена його пролонгація на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Згідно умов договору позивач бере на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими чинним законодавством України тарифами (цінами), в терміни, передбачені цим договором. У звязку з тривалим невиконанням відповідачем своїх обовязків за договором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 19 186,27 грн. Відповідно до приписів чинного законодавства позивач також нарахував пеню за невиконання зобовязань, 3% річних та втрати від інфляції.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті спожитої теплової енергії по договору про постачання теплової енергії № 3184 від 15 жовтня 2007 року в розмірі 19186,27грн., пеню 10813,79 грн., 3% річних 1156,00 грн., втрати від інфляції 6032,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору 1600,00 грн., всього на суму 38791,63 грн.

Ухвалою суду від 29 березня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про постачання теплової енергії, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 10 травня 2018 року, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

15 жовтня 2007 року між Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» (постачальник) та ОСОБА_1 (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 3184 .

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими чинним законодавством України тарифами (цінами), в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п.6.3 договору, споживач зобовязаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати постачальнику вартість теплової енергії (передоплату) згідно з її кількістю, передбаченою у Додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

Згідно п.8.1.2 договору, в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Відповідно до п.11.1 договору, він діє до 15 жовтня 2008 року.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за договором, в звязку з чим станом на 28 грудня 2017 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 19 186,27 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем.

Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім того, положеннями статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.624 ЦК України - якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків.

За розрахунками позивача, сума пені складає 10813,79 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення основного боргу та пені є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом перевірено розрахунки, надані позивачем, та визнано їх вірними.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьої процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскіільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними кредиторові.

За розрахунками позивача, сума 3% річних складає 1156,00 грн., втрат від інфляції 6032,57 грн.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки та визнано їх вірними.

Відповідач заперечень чи спростувань щодо наданих позивачем розрахунків не надав, як не надав доказів того, що вказана сума боргу ним сплачена повністю або частково.

Відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним сума судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серія СА №077801, виданий Токмацьким МВ УМВС України у Запорізькій області, 18.06.1996 року, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (р/р 3532 у філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, , ІПН 55) заборгованість по сплаті спожитої теплової енергії по договору про постачання теплової енергії № 3184 від 15 жовтня 2007 року в розмірі 19186,27грн., пеню 10813,79 грн., 3% річних 1156,00 грн., втрати від інфляції 6032,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору 1600,00 грн., всього на суму 38791,63 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот девяносто одна гривня 63 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску