Справа № 215/3490/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі головуючого, судді - Квятковського Я.А.

з участю секретаря - Пономаренко М.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права особистої приватної власності та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

03.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_3, померлим 12.05.2008 року, права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання за нею право власності на 1/2 частку вищевказаної квартири, у звязку з прийняттям спадщини після ОСОБА_4, померлої 09.08.2016 року, як за спадкоємцем за заповітом, та визнання за нею право власності на 1/2 частку квартири, у звязку з прийняттям спадщини після племінника ОСОБА_5, померлого 16.12.2013 року, як за спадкоємцем третьої черги за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що її двоюрідному брату ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.01.2001, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2.

12.05.2008 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру. Спадкоємцями першої черги за законом є його мати ОСОБА_4 та син ОСОБА_5. ОСОБА_4 спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала зі спадкодавцем. ОСОБА_5 спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 прийняв шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви.

16.12.2013 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, яку він успадкував після батька ОСОБА_3 померлого 12.05.2008.

Спадкоємцями першої черги за законом є мати померлого ОСОБА_2 відповідач по справі, яка спадщину прийняла подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, проте свідоцтва про право на спадщину не отримувала.

09.08.2016 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, яку вона успадкувала після сина ОСОБА_3 померлого 12.05.2008. Ще за життя, а саме 26.11.2008, ОСОБА_4 склала заповіт на імя позивача. Інших спадкоємців щодо спірної квартири немає.

Але нотаріусом було відмовлено, як позивачу ОСОБА_1, так і відповідачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкова квартира була набута ОСОБА_3, померлим 12.05.2008, за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано, а відтак повинна бути виділена шлюбна половина.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить визнати за ОСОБА_3, померлим 12.05.2008, право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартиру АДРЕСА_2 у звязку з прийняттям спадщини після ОСОБА_4, померлої 09.08.2016, як за спадкоємцем за заповітом, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартиру №52, загальною площею 31,2 кв.м., житловою площею 18, в будинку №96 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у звязку з прийняттям спадщини після племінника ОСОБА_5, померлого 16.12.2013, як за спадкоємцем третьої черги за законом.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнала, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наявність родинних відносин, смерть спадкодавця, належність йому спадкового майна на праві особистої приватної власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, підтверджується наданими позивачем доказами, а також вказані обставини не заперечувалась відповідачем в судовому засіданні.

Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року №17-рп/2012, власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Водночас, відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК України, особистою власністю дружини, чоловіка є майно, зокрема набуте нею, ним до шлюбу. За змістом п.3 ч.1 цієї статті особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

При розгляді 16 грудня 2015 року Судовою палатою у цивільних справах ВСУ справи №6-2641цс15 про поділ майна подружжя було підтверджено правову позицію щодо незастосування презумпції права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане в шлюбі. Цією правовою позицією визначено, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Оскільки відповідач позов визнала, суд не входить в обговорення обставин справи, та у звязку з наявністю в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості та законності позовних вимог, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.ст.328, 392, 1222, 1223, 1263, 1267, 1268 ЦК України, ст.57 СК України, керуючись ст.ст.200, 206, 263-267, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн. НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, інн. НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання права особистої приватної власності та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_3, померлому 12.05.2008, належала при житті на праві особистої приватної власності квартира №52, загальною площею 31,2 кв.м., житловою площею 18 кв.м., в будинку №96 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири №52, загальною площею 31,2 кв.м., житловою площею 18 кв.м., в будинку №96 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у звязку з прийняттям спадщини після ОСОБА_4, померлої 09.08.2016, як за спадкоємцем за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири №52, загальною площею 31,2 кв.м., житловою площею 18 кв.м., в будинку №96 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у звязку з прийняттям спадщини після племінника ОСОБА_5, померлого 16.12.2013, як за спадкоємцем третьої черги за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.09.2018.

СУДДЯ: