Справа№592/1800/18
Провадження №2/592/1323/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

27 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

20.02.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.11.2009 р. ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Пунктом 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач на підставі п. 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.01.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 47032 грн. 72 коп., з яких: 1227 грн. 09 коп. - заборгованість за кредитом; 39295 грн. 79 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3794 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2215 грн. 84 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20.11.2009 р. у сумі 47032 грн. 72 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 30.03.2018 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Зазначив, що про зміну відсотків за договором ОСОБА_3 повідомлялась шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайти, а також шляхом направлення смс-повідомлень, що узгоджено сторонами при укладанні договору.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не на позов надала.

Заслухавши вступне слово представника позивача, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу при заочному розгляді.

Судом встановлено, що 20.11.2009 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11-15, 32, 33).

Згідно наданого позивачем ОСОБА_4 заборгованості за договором № б/н від 20.11.2009 р. станом на 31.01.2018 р. розмір заборгованості ОСОБА_3 перед банком становить 47032 грн. 72 коп., з яких: 1227 грн. 09 коп. - заборгованість за кредитом; 39295 грн. 79 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3794 грн. 00 коп. заборгованість за комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2215 грн. 84 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначені обставини та надані докази, суд приходить до висновку, що заборгованість по тілу кредиту станом на 31.01.2018 р. становить 1227 грн. 09 коп. та підлягає стягненню з ОСОБА_3

Суд погоджується з розміром заборгованості по процентам згідно розрахунку позивача станом на 31.08.2014 р. на загальну суму 599 грн. 31 коп., однак, суд не може погодитись з розрахунком відсотків, що нараховані позивачем за період з 01.09.2014 р. по 31.01.2018 р., на підставі підвищеної відсоткової ставки, виходячи з наступного.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відбувалась зміна відсоткової ставки за користування кредитними коштами, зокрема за період з 21.11.2009 р. по 31.08.2014 р. включно відсотки нараховувались у розмірі 30 % річних, за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. включно відсотки нараховувались у розмірі 34,80 %, а з 01.04.2015 р. по 31.01.2018 р. включно відсотки нараховувались у розмірі 43,20 %.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент підписання відповідачем анкети-заяви) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

На підтвердження зазначених обставин представником позивача у судовому засіданні надано повідомлення «Про внесення змін в тарифи по картам «Універсальна» та «Універсальна GOLD» затвердженого наказом СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р., «Про важливі зміни в процедурах оформлення та тарифах по кредитним картам в ПриватБанку» затвердженого наказом СП-2014-6915682 від 18.08.2014 р. та «Актуалізації тарифів по картам «Універсальна», «Універсальна GOLD», карті Юніора та елітним картам» затвердженого наказом СП-2015-6552838 від 18.02.2015 р. (а.с. 60-67).

Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, усупереч положенням ст. 81 ЦПК України позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідача належним чином під розписку було повідомлено про підвищення процентної ставки до 34,80 % та 43,20 %.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам у розмірі 1276 грн. 17 коп. за період з 01.09.2014 р. по 31.01.2018 р., що слід обраховувати виходячи із суми заборгованості 1227,09 грн., встановленого договором розміру відсотків 30 %, кількості днів прострочення за спірний період, що розраховано наступним чином: (1227,09 грн. х 30% х 1248 днів)/360 = 1276 грн. 17 коп.

Отже загальний розмір заборгованості по процентам за період з 20.11.2009 р. по 31.01.2018 р. становить 1875 грн. 48 коп. (1276,17 грн. + 599,31 грн.)

Вирішуючи позов в частині розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.

За ОСОБА_4 заборгованості за договором № б/н від 20.11.2009 р. відповідачу нараховано комісію у розмірі 3794 грн. 00 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-1746цс16, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16.

Позивач не довів належними, допустимими і достатніми доказами за які саме його дії встановлена комісія та які послуги за вказану комісію надані відповідачу.

А тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на корись позивача комісії у розмірі 3794 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Оскільки відповідачем було порушено строки платежів по грошовим зобовязанням передбачених договором, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., а також штраф (процента складова) у розмірі 155 грн. 13 коп. ((1227,09 грн. + 599,31 грн. + 1276,17 грн.) х 5% = 155,13 грн.).

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2009 року у розмірі 3757 грн. 70 коп., з яких: 1227,09 грн. - заборгованість за кредитом; 1875,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 155,13 грн. - штраф процентна складова.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 140 грн. 78 коп. (3751,70 грн. х 1762 грн. : 47032,72 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2009 року у розмірі 3757 грн. 70 коп., з яких: 1227,09 грн. - заборгованість за кредитом; 1875,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 155,13 грн. - штраф процентна складова.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) витрати по сплаті судового збору у розмірі 140 гривень 78 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Суддя М.М. Косолап