Справа № 761/9690/18
Провадження № 2-р/761/52/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про роз"яснення судового рішення

26 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Вольда М.А.

розглянувши заяву представника Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» про роз»яснення ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 16.07.2018 року у справі № 761/9690/18-ц за клопотанням компанії «Flooring Industries Ltd. S.a.r.l.» (Флорінг індастріз ЗАРЛ); боржник: Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає виконанню, –

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року представник Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» звернувся до суду із заявою про роз»яснення судового рішення, де він зазначав, що йому не зрозуміло, яким чином має виконуватись рішення суду Федеративної Республіки Німеччина в Україні, чи підлягає застосування принцип взаємності в даному випадку і якими доказами підтверджується можливість його застосування, чим підтверджується наявність практики визнання і виконання на території Федеративної Республіки Німеччина рішень судів України.

Тому, заявник просив суд роз’яснити ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» від 13 липня 2018 року про направлення на підставі Європейської конвенції про інформацію щодо іноземного законодавства 1968 року запиту до уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина про надання інформації щодо норм права, якими врегульовано питання виконання на території Федеративної Республіки Німеччина рішень іноземних судів за принципом взаємності, та практики надання дозволу на примусове виконання на території Федеративної Республіки Німеччина рішень судів України в аналогічних справах, а саме: роз'яснити, які є підстави для визнання та надання дозволу на виконання рішень судів Федеративної Республіки Німеччина на території України; роз'яснити, якими доказами підтверджується можливість застосування принципу взаємності при визнанні та наданні дозволу на виконання рішень судів Федеративної Республіки Німеччина на території України; роз'яснити, якими доказами підтверджується наявність практики визнання та надання дозволу на виконання рішень судів України в аналогічних справах на території Федеративної Республіки Німеччина.

Суд розглядає заяву про роз’яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз’яснення рішення (ч. 3 ст. 271 ЦПК України).

В силу вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України, враховуючи строки розгляду даної заяви та відсутності необхідності для виклику учасників справи, заяву розглянуто без повідомлення сторін по справі.

Суд повно та всебічно вививши матеріали вищезазначеної справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 16.07.2018 року представник Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» звернувся до суду із клопотанням про направлення запиту про надання інформації щодо змісту норм іноземного законодавства та практики правозастосування, а протокольною ухвалою суду від 16.07.2018 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п. 32 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою (необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю).

Згідно ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз’яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз’яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред’явлене до примусового виконання.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України (у редакції 2004 року) роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз'ясненні рішення.

Системне тлумачення вказаних положень дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз’яснено у разі, якщо без такого роз’яснення існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз’яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз’яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому, роз’яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Ураховуючи, що заява про роз'яснення ухвали суду не містить доводів, що протокольна ухвала суду є незрозумілою та викликає труднощі її виконання, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 271 ЦПК України, для її роз'яснення, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» про роз»яснення ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 16.07.2018 року у справі № 761/9690/18-ц за клопотанням компанії «Flooring Industries Ltd. S.a.r.l.» (Флорінг індастріз ЗАРЛ); боржник: Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст ухвали складено 26.10.2018 р.