Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3061/12-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 5 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/3061/12-ц за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира, постановлену 16 травня 2018 року суддею Сингаївським О.П. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила відстрочити виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 судового збору, витрат на проведення судової експертизи, а також усунення порушень права власності ОСОБА_2 шляхом знесення цегляного паркану на бетонному фундаменті та відновлення у придатний для використання стан частини земельної ділянки ОСОБА_2 терміном на один рік та постановити ухвалу про зупинення виконання відповідного рішення. Неможливість виконання судового рішення обґрунтовувала незадовільним станом здоровя та тяжким матеріальним становищем.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2018 року у задоволенні цієї заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати, справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Зазначила, що вона не погоджується із висновком суду про те, що вказані у заяві підстави для відстрочення виконання рішення суду не є такими, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. Крім того, вважає, що даний спір виник саме через винні дії позивача, які виразились у добудові ним будинку на два поверхи по межі їх земельних ділянок без погодження із нею, а тому даний факт мав бути врахований судом при розгляді її заяви.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено усунути порушення його права власності шляхом: знесення самочинно побудованого ОСОБА_1 цегляного паркану з бетонним фундаментом на приватній земельній ділянці ОСОБА_2 площею 0,0500 га з кадастровим номером :024:0029 по вул. Б.Тена, 137 у м.Житомирі по межі із земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :024:0008 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 255/01-2016 від 14 січня 2016 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_3, за рахунок ОСОБА_1 або за рахунок ОСОБА_2 з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з ОСОБА_1; відновлення у придатний для використання стан, який існував до порушення права, частини приватної земельної ділянки ОСОБА_2 площею 18,9 кв.м. з кадастровим номером :024:0029 по вул. Б.Тена, 137 у м.Житомирі по межі із земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :024:0008 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі, шляхом звільнення ділянки від бетонного фундаменту паркану, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 255/01-2016 від 14 січня 2016 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_3, за рахунок ОСОБА_1 або за рахунок ОСОБА_2 з подальшим відшкодуванням витрат на її відновлення з ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір та витрати на проведення судової експертизи в сумі 4060,40 грн. (а.с.143-144 т.2).

27 березня 2018 року Корольовським ВДВС м. Житомир відкрито виконавче провадження АСВП №56052424 з виконання даного рішення (а.с.78 т.3).

05 травня 2018 року державним виконавцем направлено ОСОБА_1 вимогу про необхідність її присутності 28 травня 2018 року о 16 годині при проведенні виконавчих дій згідно рішення суду (а.с. 79 т.3).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року, суд першої інстанції виходив із того, що обставини зазначені заявником, а саме - похилий вік, поганий стан здоровя, тяжке майнове становище не є тими, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення суду.

Такий висновок суду є правильним та ґрунтується на законі.

Зокрема, як вбачається зі змісту резолютивної частини рішення, його виконання можливе за рахунок ОСОБА_2 з подальшим відшкодуванням витрат з ОСОБА_1 Згідно вимоги державного виконавця від 05 травня 2018 року для виконання рішення суду вимагається лише присутність ОСОБА_1 при проведенні виконавчих дій (а.с.79 т.3). Тому, оскільки розмір витрат по знесенню паркана та відновленню стану земельної ділянки на даний час не відомий, питання про відшкодування таких витрат не ставилось, посилання ОСОБА_1 на майновий стан, стан здоровя та вік не є підставами, що роблять неможливим виконання рішення суду.

Тому, незгода ОСОБА_1 із висновком суду про те, що вказані у заяві підстави для відстрочення виконання рішення суду не є такими, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Посилання ОСОБА_1 на те, що даний спір виник саме через винні дії ОСОБА_2, які виразились у добудові ним будинку на два поверхи по межі їх земельних ділянок без погодження із нею, є безпідставними з огляду на зміст судового рішення, яким встановлено, що саме ОСОБА_1 самочинно побудовано спірний паркан на земельній ділянці, належній позивачеві, і дане рішення набуло законної сили (а.с. 33-36 т. 3).

Доводи апеляційної скарги про те, що при знесенні паркану буде завалена її половина будинку і вхід до нього, посилання на обставини не проживання позивача за місцем виконання рішення, не мають правового значення для вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення.

Зважаючи на наявність у боржника пенсії (а.с. 54 т. 3), інші доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду першої інстанції є безпідставними.

Оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 05 липня 2018 року.