УХВАЛА

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 759/16784/14-ц

провадження № 61-8658св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у порядку письмового позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, подану його представником ОСОБА_6, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, постановлену у складі судді Сенька М. Ф., та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 8 листопада 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Шахової О. В., Головачова Я. В., Поливач Л. Д., ухвалені за наслідками розгляду заяви ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів і додаткових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовував тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2011 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнено аліменти на дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 грн щомісячно, починаючи з 1 листопада 2010 року, і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред?явлений до виконання.

31 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_4 укладений договір про участь у вихованні та утриманні дитини, відповідно до умов якого на ОСОБА_5 покладені усі витрати з утримання дочки і місцем тимчасового її проживання, а саме до досягнення дочкою чотирнадцятиріччя, визначено його фактичне місце проживання.

Оскільки дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, заявник просив про задоволення заяви.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року заяву задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-4688/11, виданий 14 червня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час дії договору про участь у вихованні та утриманні дитини і визначення місця тимчасового її проживання, а саме з 31 серпня 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

У іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 8 листопада 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

28 листопада 2017 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просив ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 8 листопада 2017 року в частині, у якій у задоволенні заяви відмовлено, скасувати та направити справу в цій частині до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України у редакції Кодексу на час проведення попереднього розгляду справи, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано з Святошинського районного суду м. Києва матеріали справи.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 324 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскаржувані заявником ухвали судів попередніх інстанцій не відноситься до ухвал, які згідно зі статтею 324 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення судами заяви, можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження як помилково відкритого.

Керуючись статтями 353, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за заявою ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів і додаткових витрат за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою його представником ОСОБА_6, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 8 листопада 2017 року, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук