Справа № 333/1523/18
Провадження № 2/333/1316/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на отримання аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив припинити право ОСОБА_2 (прізвище до його зміни ОСОБА_3) О.В. на отримання аліментів від ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягнути з нього на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013 року у цивільній справі № 812/11116/12; звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 (прізвище до його зміни ОСОБА_3) О.В., нарахованих на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013 року цивільній справі № 812/11116/12 за період з 13.12.2012 року і до дня ухвалення судом остаточного рішення у справі; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 18.04.2008 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2013 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013 року у цивільній справі № 812/11116/12 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5 набуття рішенням законної сили судом було видано виконавчий лист, який відповідач предявила до державної виконавчої служби для примусового виконання та Комунарським ВДВС ЗМУЮ за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

В 2012 році, після розірвання шлюбу, відповідач разом зі своїм співмешканцем поїхала з міста, залишивши доньку з ОСОБА_3 та його батьками. В подальшому доньку до себе не забрала, з нею не жила. З лютого 2013 року по теперішній час ОСОБА_5 мешкає разом із батьком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Коврова, буд. 23, та знаходиться на його утриманні, а матір дитини мешкає окремо від неї і дитину не утримує, створила іншу сім`ю в іншій державі.

Позивач сплачував аліменти на дитину до вересня 2014 року і в той же час повністю одноособово утримував дочку, оскільки відповідач грошей на утримання дитини не давала. З вересня 2014 року позивач припинив сплачувати аліменти. Станом на 15.08.2016 року сума боргу позивача по аліментам складала 23 729 грн. 47 коп.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, а саме просив покласти на позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. В іншій частині позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом беззаперечно встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2008 року, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2013 року шлюб між подружжям розірвано (а.с. 19).

Згідно зі свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 309612, виданим 29.07.2008 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 17, сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Згідно із рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013 року у цивільній справі № 812/11116/12 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2013 року, державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження № 36781250 з виконання виконавчого листа № 812/11116/12, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 27.02.2013 року (а.с. 20).

На даний час вище вказаний виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. Відповідно до довідки про неотримання аліментів № 858/03/7-60 станом на 15.08.2016 року заборгованість ОСОБА_3 за виконавчим документом складає 23 729 грн. 47 коп. (а.с. 15).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що з лютого 2013 року і до теперішнього часу неповнолітня ОСОБА_5 проживає разом із позивачем за адресою: м. Запоріжжя, вул. Коврова, буд. 23, та знаходиться повністю на його утриманні. Відповідач мешкає окремо від дитини і дитину не утримує, 22.04.2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та проживає в Російській Федерації. Дані факти підтверджуються: характеристикою на дитину ОСОБА_5, виданою ЗОШ № 88 (а.с. 12), довідкою, складеною ЗОШ № 88 від 14.12.2017 року за № 93 (а.с. 14), актом обстеження умов проживання № 11-09/247 від 02.03.2018 року дитини ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, складений відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (а.с. 11), актом обстеження умов проживання від 24.05.2018 року, складений відділом по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (а.с. 40), витягом з паспорту громадянина України ОСОБА_2 (а.с. 13).

Враховуючи, що, як достовірно встановлено судом, дитина ОСОБА_5 з лютого 2013 року проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, то мати ОСОБА_5 відповідач у справі ОСОБА_2 з того часу, на думку суду, фактично втратила право на отримання аліментів на утримання цієї дитини, з огляду на що суд приходить до висновку, що проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів.

Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10-13, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 197 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на отримання аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліментів, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013 року у цивільній справі № 812/11116/12, з 25.06.2018 року.

Звільнити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, від сплати заборгованості по аліментам, що нарахована ОСОБА_2 Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по виконавчому провадженню № 36781250 на підставі виконавчого листа № 812/11116/12, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 27.02.2013 року, за період з 13.12.2012 року і до 25.06.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 27 червня 2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик