17.08.2018 Єдиний унікальний номер 205/5734/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5734/18
Номер провадження 2-з/205/80/18
УХВАЛА

іменем України

17 серпня 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу державного реєстратора ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Новокодацької районної ради м. Дніпра, про визнання договору дарування квартири недійсним та визнання права власності на квартиру, ?

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2018 року на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу державного реєстратора ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Новокодацької районної ради м. Дніпра, про визнання договору дарування квартири недійсним та визнання права власності на квартиру.

Одночасно з позовною заявою на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту і заборони ОСОБА_3 розпорядження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення, на її думку, може утруднити виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України, накладення арешту на майно є одним із способів забезпечення позову. Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, встановлено ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У заяві про забезпечення позову позивач не зазначив, чим викликана необхідність забезпечення позову та причини такого забезпечення, окрім цього вказана заява не містить обґрунтування необхідності застосування видів забезпечення позову таких як арешт. Виходячи із змісту позовних вимог не вбачається існування реальної загрози утруднення чи невиконання можливого рішення суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу державного реєстратора ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Новокодацької районної ради м. Дніпра, про визнання договору дарування квартири недійсним та визнання права власності на квартиру відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Суддя Н.Г. Остапенко