АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 679/1196/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1024/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

учасники справи: представник апелянта ОСОБА_4,

представник банку ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року (суддя - Базарник Б.І.) за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання договору поруки недійсним,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом у якому просила визнати недійсним договір поруки від 05 серпня 2008 року №242561/1, який укладений від її імені із ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Позов мотивувала тим, що у лютому 2013 року їй стало відомо про наявність у неї боргу перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який було стягнуто рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.12.2010 року. Дізнавшись про таке, позивачка звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї злочину.

У грудні 2014 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження позивачка ознайомилась із зазначеним договором поруки від 05.08.2008 року №242561/1. За умовами договору вона поручилась перед кредитором за виконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором №242561-CARD від 05.08.2008 року, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 20 000 грн.

Вважає, що оскаржуваний договір є недійсним, оскільки вона його не підписувала, волевиявлення на вчинення даного договору не виявляла, та їй не було відомо про його існування. Зазначене підтверджується висновком почеркознавчої експертизи №67П від 20.08.2013 року, відповідно до якого підпис в договорі поруки від 05.08.2008 року №242561/1 виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. Посилаючись на зазначене просила задовольнити її позов.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

_____________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Базарник Б.І. Категорія: 19,27

Доповідач: Янчук Т.О.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив обставини, які на думку суду є встановленими, однак з такими висновками погодитись не можна, оскільки життєві обставини, а саме наявність у позивачки в цей час багатьох кредитів в різних установах банку, важке захворювання неповнолітньої доньки та перенесення нею у зв'язку з цим важкої операції, знаходження доньки позивачки на диспансерному обліку є поважними причинами пропуску строку позовної давності. Крім того зазначала, що з оскаржуваним договором ознайомилась лише під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та експертизи в грудні 2014 року, висновок суду що їй могло бути відомо про договір 08.10.2012 року вважає припущенням.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності сплив, а тому це є підставою для відмови у позові. Зазначені позивачкою причини пропуску строку визнав неповажними, оскільки життєві обставини, на які посилається позивачка, не перешкоджали їй звертатися в цей період до правоохоронних органів, в судові інстанції з іншими позовними вимогами щодо спірного договору поруки.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та особою яка діяла від імені ОСОБА_6 було укладено договір поруки №242561/1. Вказаний договір поруки був укладений з метою забезпечення вимог за кредитним договором №242561-CARD від 05.08.2008 року укладеним між банком та ОСОБА_7, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 20 000 гривень.

13 грудня 2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області постановлено заочне рішення №2-4621/10, за яким було стягнуто з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» солідарно заборгованість за кредитним договором №242561-CRED від 05 серпня 2008 року у розмірі 32705,3 грн.

На виконання вказаного рішення Заводським районним судом м. Дніпродзержинська видано виконавчий лист від 24.12.2010 року.

За заявою стягувача постановою державного виконавця відділу ДВС Нетішинського МУЮ від 18.04.2011 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. На виконання рішення суду із заробітної плати позивачки проводились відповідні відрахування.

Із постанови про закриття кримінального провадження від 22.12.2014 року 22.12.2014 року винесеної старшим слідчим СВ Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області ст.лейтенантом міліції Котовським О.А. у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України вбачається, що кримінальне провадження №0000384 внесене 31.05.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі заяви, яка надійшла до чергової частини Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області від ОСОБА_6 31.05.2014 року.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було призначено почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта №67 П від 20.08.2013 року підпис в графі «Поручитель» навпроти прізвища ОСОБА_6 в договорі поруки №242561/1 від 05.08.2008 року виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. З приводу обставин кримінального провадження слідчим допитувалась також ОСОБА_6

07 жовтня 2015 року Нетішинським міським судом було розглянуто цивільну справу №2/679/164/2015 за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, розірвання договору поруки №242561/1 від 05.08.2008 року, стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені.

Зазначеним рішенням встановлено, що позивачка могла довідатися про порушення свого права про укладення спірного договору поруки 25 квітня 2011 року.

Крім того, 08.10.2012 року представник ОСОБА_6 зверталася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою щодо надання копії спірного договору поруки (а.с.29).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До позовних вимог про визнання недійсним укладеного договору поруки №242561/1 від 05.08.2008 року, відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України встановлено позовну давність тривалістю у 3 роки.

Частинами 4,5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил статті 261 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правової позиції ВС України у справі №6-2469цс16 від 16.11.2016 року порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

ОСОБА_6 з 08.10.2012 року було відомо про наявність оскаржуваного договору позики, перебіг строку позовної давності розпочався з цієї дати, з позовом про визнання недійсним спірного договору поруки звернулася 09.08.2016 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Що стосується поважності причин пропуску строку позовної давності, на які посилається позивачка, то як вбачається із матеріалів справи, не зважаючи на важкі життєві обставини в період строку позовної давності, ОСОБА_6 08.12.2012 року зверталася до банку для видачі копії спірного договору поруки, 31.05.2013 року - із заявою до правоохоронних органів із повідомленням про порушення кримінального провадження №0000384 від 31.05.2013 року, брала участь у проведенні слідчих дій, проведенні почеркознавчої експертизи. Восени 2013 року зверталася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про зупинення виконавчого провадження про стягнення з неї заборгованості на підставі спірного договору поруки, 30 січня 2015 року зверталася до Нетішинського міського суду з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про розірвання спірного договору поруки та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, зазначених висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції.

При вирішенні справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли привести до неправильного вирішення справи, в межах доводів апеляційної скарги, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук