Справа № 487/4687/18
Провадження № 2-н/487/872/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (місце розташування: 54055, м. Миколаїв, вул. 7-ма Слобідська, 70-в/1) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (місце проживання: 54029, АДРЕСА_1) заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 року ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за спожитий природний газ у розмірі 8855,32 грн., так як боржник порушив вимоги ст.526 ЦК України, оскільки не виконав належним чином зобов'язання відповідно до умов договору та витрати на сплату судового збору в сумі 176,20 грн..

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із наданої суду заяви вбачається, що заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ по о/р НОМЕР_1 за період з 01.07.2015 р. по 01.01.2018 р. у розмірі 8855,32 грн., що виходить за межі позовної давності.

Отже, враховуючи зазначені обставини, суд вважає потрібним відмовити у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.164,165, 167 ЦПК, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Направити невідкладно заявнику ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15- денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В.Боброва