Справа № 2-554/10
Провадження № 6/496/149/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Горяєва І.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Березанська сільська рада, с.Курган, вул. Гайдара, 12-а.

Свої вимоги мотивує тим, що у Біляївському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист по справі №2-554/10 виданий Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 420503,03 грн.

У добровільному порядку боржник не виконує рішення суду і відповідні постанови державного виконавця. На виклики державного виконавця не зявляється, про причини не виконання рішення суду не повідомляє, не надає державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно. Боржник належним чином ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи, однак до теперішнього часу рішення суду не виконано. У звязку з вище викладеним, державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Представник Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з`явилася, але в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої просила розглянути подання без її участі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як встановлено судом, у Біляївському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист по справі № №2-554/10 виданий Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 420503,03 грн.

В подальшому з метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем постановою від 12.07.2017 року накладено арешт на майно боржника, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами розташований на земельній ділянці за адресою: вул. Гайдара, 12-а, в с. Курган, Біляївського району Одеської області.

Судом встановлено, що рішення суду боржником самостійно не виконано.

Згідно договору іпотеки від 06.08.2007 року боржником ОСОБА_1 передано в іпотеку наступне майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Курган, Біляївського району Одеської області, по вул. Гайдара, 12-а, розташованих на земельній ділянці площею 0,2500 гектарів, що придбана ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.08.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Курган, Біляївського району Одеської області, по вул. Гайдара. 12-а, розташованих на земельній ділянці площею 0,2500 гектарів, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до частин першої та другої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

За змістом частини четвертої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За приписами ч. 1 ст. 53 вище вказаного Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, до вказаного подання, державним виконавцем не надано Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також інших відомостей, з яких вбачалося б, що відомості стосовно реєстрації права власності за боржником ОСОБА_1 відсутні та вище зазначене майно, на яке держаний виконавець просить звернути стягнення, за божником не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Крім того, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що вказана земельна ділянка площею 0,2500 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі рішення Березанської сільської ради від 12.102006 року №36, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №958626, однак згідно вказаного державного акту зазначена земельна ділянка площею 0,0800 га, що також підтверджується планом меж земельної ділянки. У звязку з чим виникають розбіжності щодо площі земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_4, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки в даному випадку вказане не підтверджено матеріалами справи та не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», ст. 440 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на земельну ділянку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_5