Ухвала

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 569/13035/17

провадження № 61-41647ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за заявою ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрований 09 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Рівне, актовий запис № 979.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 500,00 грн щомісячно, починаючи з 23 серпня 2017 року і до повноліття.

У частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3 140,00 грн судових витрат у справі, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 640,00 грн судових витрат у справі, що складаються з судового збору.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 24 травня 2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2 500 грн до 1 000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2017 року і до повноліття дитини.

У решті рішення суду залишено без змін.

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у серпні 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд апеляційної інстанції задовольнивши частково апеляційну скаргу ОСОБА_4, змінив рішення суду першої інстанції лише в частині розміру аліментів, при цьому розмір судового збору, що повинен бути стягнутий з ОСОБА_4 в дохід держави не змінився та становить з огляду на частину 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» 640 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перерозподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржується, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за заявою ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик