Ухвала

12 липня 2018 року

м. Київ

справа № 569/18478/17

провадження № 61-38726ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року у справі за позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2018 року подана до Верховного Суду касаційна скарга Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року, а також ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року, якою його апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року визнано неподаною і повернуто.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частина друга статті 17 ЦПК України встановлює, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року не переглядалося по суті в апеляційному порядку, касаційний суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року.

Щодо оскарження ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року суд зазначає наступне.

За наслідками розгляду касаційної скарги заявник просить скасувати оскаржені судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, що, з урахуванням відмови у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року, не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції, встановленим статтею 409 ЦПК України.

Отже, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги щодо наслідків перегляду Верховним Судом ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року з урахуванням вимог статті 409 ЦПК України, подавши до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу і її копії відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність у кошторисі коштів, призначених для цієї мети.

Згідно зі статтею 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги).

Заявником не обґрунтовано існування умов, за яких закон надає суду право звільнити від сплати судового збору. Посилання на відсутність відповідних бюджетних асигнувань і відсутність у кошторисі коштів, призначених для сплати судового збору, не підтверджені відповідними доказами, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1-го прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання цієї касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 762 гривень.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2018 року.

Касаційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині оскарження ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко