Справа № 158/3318/17
Провадження № 2/0158/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

22 серпня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Корецької В.В.

при секретарі Грубі М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 06.11.2009 року ОСОБА_3 сільською радою Ківерцівського району Волинської області прийнято рішення №32/4 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадянам. Додатком для цього рішення для неї передано у власність земельна ділянка площею 0,80 га з них 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,55 га для ведення особистого селянського господарства, в тому тислі 0,05 га біля будинку та 0,50 га в урочищі «біля Янчука».

Вказує, що згідно архівного витягу №7671/01-22 від 30.08.2017 року її батькові ОСОБА_4 виділено земельну ділянку на забудову індивідуальних садиб по селах району (с. Звірів, Ківерцівського району), площею 1200 кв.м. та залишено у постійне користування останньому раніше виділену присадибну земельну ділянку площею 0,25 га., тобто її батькові передана загальна площа земельних ділянок - 0,37 га.

Однак, відповідачем прийнято рішення про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку меншої площі 0,25 га. Такі дії органу владних повноважень вважає незаконними та просить визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області №32/4 від 06.11.2009 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,80 га.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче провадження.

01.02.2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначає, що ОСОБА_3 сільська рада відповідно до повноважень наданих їй ст. 122 ЗК України безоплатно передала позивачу земельні ділянки у власність та виконала вимоги ст. 81 та 116 ЗК України, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.02.2009 року визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться в с. Звірів по вул. Л.Українки, 9, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 /а.с. 11-12/.

На підставі вищезазначеного рішення суду ОСОБА_1 видано витяг про реєстрацію права власності на вказане спадкове майно /а.с.13/.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

В судовому засіданні також встановлено, що 06.11.2009 року ОСОБА_3 сільською радою Ківерцівського району Волинської області прийнято рішення №32/4 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадянам. Додатком для цього рішення для неї передано у власність земельна ділянка площею 0,80 га з них 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,55 га для ведення особистого селянського господарства, в тому тислі 0,05 га біля будинку та 0,50 га в урочищі «біля Янчука» /а.с.10/.

Однак, з архівного витягу №7671/01-22 від 30.08.2017 року вбачається, що: з протоколу засідання виконавчого комітету ОСОБА_3 сількьої ради депутатів трудящих Ківерцівського району від 27.03.1968 року №6: ОСОБА_4, який приходиться батьком позивача ОСОБА_1, виділено земельну ділянку на забудову індивідуальних садиб по селах району, площею 1200 кв.м.; з протоколу зборів уповноважених членів колгоспу ім.. ХХІ зїзду КПРС с. Звірів Ківерцівського району №3 від 30.03.1977 року: ОСОБА_4 В В.М. залишено у постійне користування виділену присадибну земельну ділянку площею 0,25 га. /а.с.14-16/.

Відповідно до ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується зокрема на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Згідно ст. 81 та ст. 116 України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

В силу ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Разом з тим, відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» компетенція сільських, селищних, міських рад є скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції України чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ч. 2 ст. 144 Конституції України, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Окрім того, в рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 року по справі №1-9/2009 суд зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Тобто, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, ОСОБА_3 сільська рада Ківерцівського району Волинської області своїм рішенням №32/4 від 06.11.2009 року змінила свій попередній ненормативний акт, які вичерпав свою дію, а також те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, до якого фактично входить і земельна ділянка, площею 0,37 га піл таким будинком, яка перебувала у власності спадкодавця, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 17, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, ЦПК України ст. ст.116, 118, 121, 122 ЗК України, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Рішення Конституційного Суду України №7-рп від 16.04.2009 року, суд -

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради Ківерцівського району Волинської області №32/4 від 06.11.2009 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,80 га.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, жителька с. Звірів, вул. Лесі Українки, 9, Ківерцівського району Волинської області;

Представник позивача - адвокат хомич ОСОБА_6, адреса: м. Луцьк, вул. Винниченка, 26, Волинської області;

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Ківерцівського району Волинської області, місцезнаходження: с. Звірів, вул. Київська, 49а, Ківерцівського району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька