У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Свою заяву заявник обґрунтовувала тим, що проживаючи з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1992 року і по даний час, набули у спільну сумісну власність згадану квартиру, яку ОСОБА_2 має намір відчужити одноособово, адже титульним власником в правовстановлюючому документі значиться саме він.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності ризиків, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за відсутності поданих оригіналів правовстановлюючих документів на майно та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, судом встановлена відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 132765820 ОСОБА_2 є власником 1/1 частки квартири АДРЕСА_1.

Крім того, до заяви додано копію свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), від 14.06.2010 р. серії САС № 999514, право власності за яким зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 31216173 від 12.08.2010 р.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, та забезпечить ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2

Враховуючи наявність спору між сторонами, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, 1/1 частини квартири АДРЕСА_1, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту - задовольнити;

Накласти обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно - 1/1 частки квартири АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили;

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна;

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Гребенюк