У Х В А Л А

Справа № 285/1055/16-ц

провадження № 6/0285/144/18

08 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про примусове проникнення до будинку по вул. Лесі Українки, 18 в с. Орепи, Новоград-Волинського району, Житомирської області,-

ВСТАНОВИВ:

7.08.2018 року від Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області до суду надійшло подання про примусове проникнення до будинку по вул. Лесі Українки, 18 в с. Орепи, Новоград-Волинського району, Житомирської області.

Подання обґрунтовано тим, що у Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 285/1055/16 виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, а саме виселити ОСОБА_1 з житлового будинку № 18 по вул. Л. Українки, в с. Орепи, Новоград-Волинського району. Боржник належаним чином була повідомлена про час та дату проведення виконавчих дій, але добровільно виконати рішення суду відмовляється. Державним виконавцем було тричі накладено штраф на ОСОБА_1 за не виконання рішення суду.

Представник Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не прибула.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 виселено ОСОБА_1 житлового будинку № 18 по вул. Л.Українки, в с. Орепи, Новоград-Волинського району.

У Новоград-Волинському міськрайонному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 285/1055/16-ц від 10.08.2017 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку № 18 по вул. Л.Українки, в с. Орепи, Новоград-Волинського району.

26.10.2017року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику до виконання, де боржнику надано 10-ти денний термін на виконання судового рішення.

14.11.2017 року до відділу ДВС звернулася боржник - ОСОБА_1 із заявою про те, що нею подана касаційна скарга, розгляд якої відбудеться 28.11.2017р.

04.12.2017 року до відділу ДВС надійшла ухвала Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.11.2017року, якою відмовлено у відстроченні виконання рішення суду про її виселення, яка постановою апеляційного суду Житомирської області від 12.02.201 року залишена без змін.

01.03.2018року державним виконавцем було надіслано рекомендованою кореспонденцією на адресу ОСОБА_1 повідомлення, що 14.03.2018року 10 год. відбудеться її виселення з будинку № 18 по вул. Л.Українки, с. Орепи, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Вразі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем буде накладено штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів.

Виїздом за місцем виселення 14.03.2018року було встановлено, що боржник добровільно не виселилася та не буде виселятися, про що складено акт державного виконавця. Державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду в розмірі 1700грн.

23.03.2018року державним виконавцем було вдруге надіслано рекомендованою кореспонденцією на адресу ОСОБА_1 повідомлення, що 30.03.2018 року о 10 год. відбудеться виконання судового рішення. Виїздом за місцем виселення 30.03.2018року було встановлено, що боржник добровільно не виселився, двері вхідні у будинок закриті, боржник за вказаною адресою відсутній, хоча був належним чином повідомлений про час та дату проведення виконавчих дій, про що складено акт державного виконавця.

13.04.2018року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду в подвійному розмірі 3400грн,

30.05.2018 року до відділу надійшла заява стягувача про надання дозволу на примусове входження в будинок і примусове виселення ОСОБА_1 із зазначеного будинку.

30.05.2018 року до відділу ДВС надійшла копія ухвали Верховного Суду від 7.05.2018 року про зупинення виконання рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.08.2017 року про виселення ОСОБА_1

31.05.2018року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

27.06.2018 року за заявою стягувача до відділу надійшла Постанова Верховного суду від 23.05.2018р., якою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.08.2017р. та ухвала апеляційного суду Житомирської області від 10.10.2017р. - залишені без змін. Поновлено виконання рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.08.2017року.

02.07.2018р. державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Крім того, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Добровільно рішення ОСОБА_1 виконано не було. У зв'язку з невиконанням боржником добровільному порядку судового рішення, державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням про примусове проникнення до житла (іншого володіння) боржника.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18 Закону містить перелік обов'язків і прав виконавців, обов'язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Враховуючи те, що боржник добровільно не виконує рішення суду, яке набрало законної сили, про існування виконавчого провадження ОСОБА_1 відомо, й у звязку з необхідністю виконання зазначеного рішення, суд приходить до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Подання задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла будинку по вул. Лесі Українки, 18, с. Орепи, Новоград-Волинський район, Житомирська область, для примусового виселення ОСОБА_1.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Т.Б. Сташків