Справа № 353/576/18
Провадження № 2/353/279/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Круховської С.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що по АДРЕСА_1 проживала її бабуся ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і їй на праві вланості належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі. ІНФОРМАЦІЯ_5 року бабуся ОСОБА_3 померла. Ще за життя бабуся заповіла позивачу на випадок своєї смерті все своє майно. Позивач прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2018 року.

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, Івано-Франківська область. Однак в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння.

У зв'язку з вищевказаним, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з'явились, однак представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та справу розглянути без її участі та участі позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Представник відповідача - Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що стосовно розгляду справи покладається на розсуд суду та просив справу розглянути у його відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 4 Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була головою двору, значилося господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 14.04.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у період з 1965 року по 1970 рік (а.с. 5-7).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 (мати позивача) народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 16). 31.05.1986 року ОСОБА_5 (мати позивача) уклала шлюб з ОСОБА_2 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_2», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 16). ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року і її батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3 належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 (бабуся позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Ще за життя ОСОБА_3 (бабуся позивача) посвідчила на ім'я позивача ОСОБА_2 заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.07.1996 року (а.с. 11)

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, що підтверджується рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2018 року, яким встановлено факт, що ОСОБА_2 (позиач) у період з 2012 року та на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 року постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 (бабуся позивача), за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 68-69), успадкувавши належне їй домоволодіння.

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 215/2017 від 03.07.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузікевич С.М. після смерті ОСОБА_3, з якої вбачається, що ОСОБА_2 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 59-75).

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3

Позивачу ОСОБА_2 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 Тлумацького району Івано-Франківської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузікевич С.М. № 484/02-31 від 23.05.2018 року (а.с. 14).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої бабусі ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак