Провадження №2/760/5701/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Ковальській К.О.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача та просить стягнути з останнього на свою користь страхове відшкодування у розмірі 28 949,91 грн., пеню в розмірі 4701,79 грн., інфляційні втрати у розмірі 1566,78 грн., 3 % річних у розмірі 433,00 грн., а також судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 16 вересня 2017 року в м. Києві по вул. Кіквідзе, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 330202», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «LexusRX 400Н», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності позивачу

Зазначено, що на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водієм транспортного засобу «ГАЗ 330202», д.н.з. НОМЕР_1 , було надано договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0714417, укладений з HACK «Оранта», що підтверджується додатком до схеми ДТП, складеним працівниками поліції на місці ДТП та безпосередньо наданою копією полісу АМ/ 0714417.

Позивач посилався на те, що згідно постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року винним у вчинені зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 . Вказане рішення було оскаржено до Апеляційного суду міста Києва, та залишено постановою Апеляційного суду від 02 березня 2018 року.

Вказав, що у зв`язку з вищевказаною подією, позивач 18 вересня 2017 року звернувся із заявою про страхове відшкодування до HACK «Оранта», після чого надав усі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та 18 вересня 2017 року за адресою м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-а, відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу «LexusRX 400Н», д.н.з. НОМЕР_2 , представником HACK «Оранта».

Позивач посилався на те, що листом № 09-02-09/6718-7 від 11 жовтня 2017 року HACK «Оранта» відмовила йому у виплаті страхового відшкодування. Згідно даного листа в процесі розгляду справи, відповідно до інформації з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, було встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16 вересня 2017 року, автомобіль «ГАЗ 330202», д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у відповідача згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4751924.

Вказав, що своє рішення HACK «Оранта» аргументувала тим, що відповідно до ст. 989 ЦК України, якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застраховано, новий договір страхування є нікчемним. При цьому жодної інформації від страхувальника ОСОБА_3 HACK «Оранта» не отримувала. Тому, на думку працівників цього страховика, на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди діючим є поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4751924, укладений з відповідачем.

Позивач зазначив, що 30 жовтня 2018 року він звернувся до відповідача й надав усі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи, що огляд пошкодженого транспортного засобу «LexusRX 400Н», д.н.з. НОМЕР_2 , був здійснений страховиком відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач відновив свій транспортний засіб, оскільки не знав й не міг знати про наявність іншого договору страхування й очікував на виплату страхового відшкодування, про що було повідомлено працівників відповідача.

Пояснено, що з метою сприяння відповідачу позивач звернувся до НАСК «Оранта» з заявою щодо надання усіх матеріалів справи (звіту про вартість матеріального збитку, акту огляду та фотографій), у відповідь на що НАСК «Оранта» були надані фотографії пошкодженого транспортного засобу та відповідний акт огляду, що проводився на замовлення даного страховика. Всі зазначені матеріали були передані відповідачу.

Зазначено, що листом ЦВ-ЦВ-4521/1 від 06 лютого 2018 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» через невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх обов`язків, визначених Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Позивач посилається на те, що не може погодитись з рішенням відповідача, оскільки надав на огляд відомому йому на той момент страховику (НАСК «Оранта») свій пошкоджений транспортний засіб, що не виключало в подальшому можливості відповідача встановити розмір збитків, витребувавши матеріали оцінки у НАСК «Оранта» на підставі п. 33-1.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зазначено, що з метою встановлення розміру завданих збитків позивач, користуючись правом, передбаченим п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до аварійного комісара ОСОБА_4 . Згідно Аварійного сертифікату № 1165 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 11 квітня 2018 року вартість матеріального збитку, завдана власнику КТЗ складає 28 949, 91 грн. з врахуванням ПДВ на запчастини.

Крім того, вказав, що 24 квітня 2018 року він звернувся зі скаргою на дії відповідача до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг України, однак остання своїм листом № 5486/13-12 від 22 травня 2018 року рекомендувала вирішувати спір у судовому порядку.

Позивач посилався на те, що відповідач повинен був сплати страхове відшкодування в розмірі 28 949, 91 грн. до 18 грудня 2017 року, а тому за період з 18.12.2017 по 19.06.2018 просить стягнути з відповідача на свою користь також пеню на підставі ст. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 4701,79 грн., інфляційні втрати у розмірі 1566,78 грн., 3 % річних у розмірі 433,00 грн.

Ухвалою судді від 27.06.2018 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

07.08.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на позов, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення обгрунтовані тим, що 27 жовтня 2016 року між ОСОБА_5 та ТДВ СТДВ «Глобус» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4751924, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 . Термін дії полісу з 10.10.2016 по 09.10.2017.

Зазначено, що 16 вересня 2017 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 та транспортного засобу «Лексус», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 Останній 30 жовтня 2017 року звернувся до ТДВ СТДВ «Глобус» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав заяву на виплату страхового відшкодування із зазначеними банківськими реквізитами, а ОСОБА_2 з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ТДВ «Глобус» не звертався.

Відповідач посилався на те, що на момент звернення потерпілої сторони до ТДВ СТДВ «Глобус» із заявою від 30.10.2017, пошкоджений автомобіль «Лексус», д.н.з. НОМЕР_3 , вже було відремонтовано.

Тому відповідач вважає, що на підставі ст. 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ТДВ СТЛВ «Глобус» відсутні правові підстави у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 , за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4751924 у зв`язку із неможливістю визначити розмір шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Лексус», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталася 16.09.2017.

Посилається на відсутність підстав для стягнення з нього на користь позивача також штрафних санкцій у розмірі 3 % річних, оскільки в основі спірних правовідносин лежить договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), укладений між страховиком та страхувальником, тоді як ОСОБА_1 по зазначеному страховому випадку є потерпіла особа, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не страхувальником, адже страхувальником згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4751924 є ОСОБА_5 . Крім того, звернув увагу суду на той факт, що між сторонами жодних договорів страхування не укладалося, а отже застосування зазначених норм у нашому випадку є помилковим та недопустимим.

Також, вказав, що оскільки, заяву про страхове відшкодування було отримано ТДВ СТДВ «Глобус» 18 січня 2018 року, 06.02.2018 відповідач прийняв вмотивоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що повідомив позивача листом № ЦВ-ЦВ-4521/1. Тому, відповідач вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у ТДВ СТДВ «Глобус» відсутні правові підстави у виплаті страхового відшкодування позивачу за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власники наземних транспортних засобів № АК/4751924 в повному обсязі.

17.08.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив позов, у якій позиач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Зазначено, що відповідач не вжив жодних заходів для розслідування страхової події та не здійснив запитів, щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. З метою сприяння відповідачу позивач самостійно звернувся до HACK «Оранта» з заявою щодо надання усіх матеріалів справи (звіту про вартість матеріального збитку, акту огляду та фотографій). У відповідь HACK «Оранта» були надані фотографії пошкодженого транспортного засобу та відповідний акт огляду, що проводився на замовлення даного страховика. Всі зазначені матеріали були передані відповідачу. Це, в свою чергу, на переконання позивача, може свідчити про те, що відповідач свідомо нехтує та зловживає своїми правами з метою подальшого невиконання обов`язку, щодо виплати страхового відшкодування, адже проведений ремонт транспортного засобу, за умови його попереднього огляду кваліфікованим спеціалістом (оцінювачем/експертом іншого страховика, а не залучений потерпілою особою), не виключає можливості встановлення розміру матеріальної шкоди завданої власнику такого транспортного засобу, не зважаючи навіть, у даному випадку, на те, якому із страховиків згаданий спеціаліст надає послуги.

Позивач посилався на те, що станом 11.04.2018, тобто на момент складення Аварійного сертифіката № НОМЕР_4 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, транспортний засіб «Lexus», д.н.з. НОМЕР_3 , вже було відремонтовано. Наявність протоколу огляду складеного кваліфікованим спеціалістом (оцінювачем/експертом іншого страховика, а не залучений потерпілою особою) з переліком пошкоджень, дозволяє проведення таких дій.

Пояснено, що відповідно до ч. 34.4. ст. 34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а тому вказана норма Закону, у повній мірі, дозволяє страховку використати своє право на самостійне встановлення причин та обставин настання ДТП та визначення розміру матеріального збитку завданого власнику КТЗ.

Позивач вважає, що відповідач, у даному випадку зловживає своїми правами та навмисно не приймає до уваги протокол огляду, який виконаний на замовлення НАСК «Оранта», однак, щодо об`єктивності якого не висуває жодного сумніву.

Крім того, зазначено, що позивач, керуючись відомими йому на момент ДТП відомостями добросовісно та належним чином виконав всі обов`язки покладені на нього нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: повідомив страховика про ДТП; зберігав належний йому пошкоджений ТЗ до моменту його огляду страховиком; надав для огляду страховку пошкоджений ТЗ. Позивачу не було відомо і він не повинен був знати про наявність у винної особи/власника ТЗ, іншого полісу страхування цивільно-правової відповідальності, щодо транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 . Факт виконання позивачем своїх обов`язків перед іншим страховиком (в силу обставин, які не залежали від волі позивача), не міг вплинути та не впливає на можливість відповідача самостійно встановити розміру матеріальної шкоди. Окрім того, позивач вважає, що обов`язок винної у настанні ДТП особи, щодо повідомлення про ДТП страховика, жодним чином не впливає на коло прав і обов`язків потерпілої особи та обумовлюється безпосередньо між страховиком та винною особою.

28.08.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій відповідач наполягав на відсутності підстав для задоволення позову. Додатково вказав, що позивач своїми діями позбавив можливості відповідача здійснити огляд та зафіксувати пошкодження автомобіля, встановити розмір завданого йому збитку, внаслідок ДТП від 16.09.2017, виконати вимоги закону належним чином, та в подальшому виконати свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування за полісом № АК/4751924. У зв`язку у тим, що страхувальник за полісом страхування не звернувся до страховика із повідомленням та заявою про виплату страхового відшкодування третім особам по події яка, сталася 16.09.2018, це призводить до більшої неможливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідач вказує на те, що доводи, обставини позивача та документи, долучені до позовної заяви та відповіді, відносяться до взаємовідносин позивача при зверненні із заявою про настання ДТП до НАСК «ОРАНТА», стосовно врегулювання події за полісом страхування АМ/0714417, а твердження позивача, що відповідач свідомо нехтує та зловживає своїми правами з метою подальшого невиконання обов`язку, на переконання відповідача, є хибними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Також вважає твердження позивача, про те, що відповідач не вжив жодних заходів для розслідування страхової події не відповідає обставинам справи, оскільки, після звернення позивача до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, відповідач звернувся до регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві (вих. № ЦВ-ЦВ- 4521/1 від 07.11.2017 та до теперішнього часу відповідь на запит або відмові у наданні інформації на адресу ТДВ СТДВ «Глобус» не надійшла.

Зазначено, що на Вимогу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 4533/13-8 від 27.04.2018 відповідачем було надане письмове пояснення (на вих. № 15/966 від 08.05.2018) та копію страхової справи, за подією від 16.09.2017, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4751924 від 10.10.2016 для проведення перевірки. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у встановлений законом строк надав письмову відповідь позивачу про результати перевірки щодо неналежного виконання ТДВ СТДВ «Глобус» зобов`язань за договором страхування.

Відповідач вказав на те, що у разі виявлення правопорушення у сфері надання фінансових послуг, Нацкомфінпослуг складає Акт про правопорушення, надсилає правопорушнику тобто Відповідачу та призначає справу до розгляду із подальшим застосуванням штрафних санкцій, при цьому, за результатами проведеної передвіки Акт правопорушення Нацкомфінпослуг до відповідача складений не був, тобто правопорушення у сфері страхування щодо надання фінансових послуг - не виявлено.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16 вересня 2017 року в м. Києві по вул. Кіквідзе, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 330202», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «LexusRX 400Н», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності позивачу.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду від 02 березня 2018 року, винним у вчинені зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ 330202», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно наданих ним документів, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0714417, укладеного з HACK «Оранта», що також підтверджується додатком до схеми ДТП, складеним працівниками поліції на місці ДТП.

Встановлено, що позивач 18 вересня 2017 року звернувся із заявою про страхове відшкодування до HACK «Оранта», після чого надав усі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та 18 вересня 2017 року за адресою м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-а, відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу «LexusRX 400Н», д.н.з. НОМЕР_2 , представником HACK «Оранта», що підтверджується актом огляду.

Листом № 09-02-09/6718-7 від 11 жовтня 2017 року HACK «Оранта» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування. Згідно даного листа в процесі розгляду справи, відповідно до інформації з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, було встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16 вересня 2017 року, автомобіль «ГАЗ 330202», д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4751924. Відмова обґрунтована тим, що відповідно до ст. 989 ЦК України, якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застраховано, новий договір страхування є нікчемним. При цьому жодної інформації від страхувальника ОСОБА_3 HACK «Оранта» не отримувала. Тому, на думку HACK «Оранта», на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди діючим є поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4751924, укладений з ТДВ «СТДВ «Глобус».

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2018 року позивач звернувся до ТДВ «СТДВ «Глобус» й надав усі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вбачається, що листом ЦВ-ЦВ-4521/1 від 06 лютого 2018 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» через невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх обов`язків, визначених Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Позивач не погоджуючись із зазначеною відмовою, посилається на те, що надав на огляд відомому йому на той момент страховику (НАСК «Оранта») свій пошкоджений транспортний засіб, що не виключало в подальшому можливості відповідача встановити розмір збитків, витребувавши матеріали оцінки у НАСК «Оранта» на підставі п. 33-1.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, з метою встановлення розміру завданих збитків позивач, користуючись правом, передбаченим п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до аварійного комісара ОСОБА_4 .

Так, згідно Аварійного сертифікату № НОМЕР_4 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 11 квітня 2018 року вартість матеріального збитку, завдана власнику КТЗ складає 28 949, 91 грн. з врахуванням ПДВ на запчастини, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму, на що суд зазначає наступне.

За приписами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, унаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із статтею 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Разом з тим, у даному випадку позивач звернувся до НАСК «Оранта» й виконав усі обов`язки як потерпілої особи, що покладені на неї Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема надала транспортний засіб для огляду (в пошкодженому стані) та подала необхідні документи. Працівники страхової компанії оглянули транспортний засіб, та склали протокол огляду.

Таким чином, відповідач мав можливість переконатися, що ця подія є страховим випадком.

З огляду на наведене, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь страхового відшкодування у розмірі 28 949,91 грн.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що 18.09.2017 позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування до 18.12.2017, а отже з 19.12.2017 має нараховуватись пеня.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем пеня за прострочення виконання зобов`язання за період з 19.12.2017 по 19.06.2018 із суми 28 949,91 грн. становить 4701,79 грн. Вказаний розрахунок є вірним, а тому він може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 4701,79 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача за період з 18.12.2017 по 19.06.2018 інфляційні втрати у розмірі 1566,78 грн., 3 % річних у розмірі 433,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з тим, що судом встановлений факт прострочення виконання своїх зобов`язань відповідачем перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в даній частині, при цьому, слід зазначити, що наданий позивачем розрахунок вказаних вище штрафних санкцій перевірений судом та є арифметично вірним.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги позицію відповідача як таку, що необґрунтована.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 28 949,91 грн., пеню в розмірі 4701,79 грн., інфляційні втрати у розмірі 1566,78 грн., 3 % річних у розмірі 433,00 грн., а також судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: