Провадження №2-о/523/396/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р. м.Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали цивільної справи, за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси, про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в порядку окремого провадження, про оголошення померлим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом із заявою подано клопотання в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи майновий стан на підставі п. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з підстав того, що заявник є малозабезпеченою людиною та додаткового заробітку не має. Як доказ малозабезпеченості надано індивідуальні відомості про застраховану особу та довідку про отримання компенсаційних виплат працездатній особі. Доказів сплати судового збору у будь якому розмірі та наявності пільг не надано.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановленихцим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник при цьому не довів обґрунтування обставин, які б підтверджували про його скрутний матеріальний стан та неможливість сплатити судового збору. Ті докази, на які заявник посилається, не є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

В листі ВССУ від 27.09.2012 року «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» вказано, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Тому, враховуючи вимоги ст.136 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити заявнику в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, та встановити, що заявнику необхідно надати докази сплати судового збору за ставкою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн., або докази наявності пільг по сплаті судового збору.

Також, відповідно до ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Однак, заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ЦПК України, а саме:

-не зазначено для якої мети необхідно заявникові оголосити фізичну особу померлою;

- не зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Крім того, в порушення ст.95 ЦПК України письмові докази, що додані до позову, та підтверджують обставину звернення заявника до органів внутрішніх справ з заявою про розшук зниклої особи, є документом, який неможливо прочитати та встановити чи взагалі він є доказом зазначеної обставини.

В додатку до заяви міститься клопотання про витребування доказів.

Витребування доказів є способом їх забезпечення судом (ч.2ст.116 ЦПК України).

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір (ч.3ст.117 ЦПК України).

Ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Всупереч цьому заявником судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів не сплачено, доказів наявності пільг по сплаті судового збору не надано, тому заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику (ч.4ст.117 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог процесуального законодавства, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суддя робить висновок, що дану заяву належить залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, шляхом зазначення у заяві інформації, що визначена ст.306 ЦПК України, та сплаті визначеного розміру судового збору - 352,40 грн.. Щодо клопотання про витребування доказів, то воно підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст.95,116,117,185, 294, 306 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Клопотання ОСОБА_1, про витребування доказів повернути заявнику.

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси про оголошення особи померлою залишити без руху.

Надати заявникові строк на усунення недоліків, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: