Справа № 308/9892/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ужгородської місцевої прокуратури на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року у справі №308/9892/16-ц (Головуючий: Шепетко І.О.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року Ужгородська місцева прокуратура звернулася в суд із позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування п.2.115 рішення 26 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 07 листопада 2014 року за №1507 та п.1.27 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09 листопада 2015 року за №1882 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :67:001:0158 площею 0,0830 га.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року провадження у справі за позовом керівника Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування п.2.115 рішення 26 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 07.11.2014 року за №1507 про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проектів відведення земельної ділянки площею 0,0830 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі вул.Коритнянської з подальшою передачею у власність - закрито.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду від 20 березня 2018 року Ужгородська місцева прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для її постановлення відсутні, так як висновки суду першої інстанції, що дана справа не підлягає розглядові в судах у порядку цивільного судочинства, а такий повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства є необґрунтованим та суперечить вимогам закону.

Заслухавши пояснення представника Ужгородської місцевої прокуратури - Роман М.С., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дії чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рн/2009 у п.4 мотивувальної частини (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Із врахуванням такого висновку Конституційний Суд України та з огляду на положення ст.78, 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акту виникають правовідносин, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акту та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконними - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спільні правовідносини, на яких ґрунтується позов мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконними може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст.16 ЦК України та представлятися до суду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Оскільки, прокурором по даній справі оскаржується рішення Ужгородської міської ради про передачу у власність земельної ділянки, яке є реалізованим, так як особа здійснила реалізацію права власності на земельну ділянку у державному реєстрі прав власності і таке набуття власності оскаржується, а тому висновок суду першої інстанції про те, що така позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а підпадає під юрисдикцію адміністративного суду, не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, ухвала суду про закриття провадження із підстав передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.379, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Ужгородської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой