ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м.Суми

Справа №578/200/18

Номер провадження 22-ц/788/1125/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 11 травня 2018 року, ухвалене у складі судді Косар А.І., в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 квітня 2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31 січня 2018 року становить 33 989 грн 29 коп. та складається: із заборгованості за кредитом - 492 грн. 45 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 242 грн 29 коп., заборгованість з пені - 4159 грн 82 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1594 грн 73 коп. (процентна складова) та судові витрати.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 11 травня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 818 грн 18 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.04.2014, яка складається з: 492,45 грн - заборгованість за кредитом; 325,73 грн - по процентам за користування кредитом, а 42,28 грн судових витрат, всього 860 грн 46 коп.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення 4159,82 грн - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 1594,73 грн - штрафу (процентної складової) - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні частини вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, пені та штрафу, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено без повного, всебічного дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального і матеріального права, просить скасувати рішення в частині незадоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

При цьому вказує на те, що під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку щодо умов кредитування, які надавались йому в письмовому вигляді, про що поставив свій підпис. Відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в анкеті-заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. На думку позивача, враховуючи наявність між сторонами договірних правовідносин, часткове виконання відповідачем зобов'язань по сплаті заборгованості, передбачений розмір відсотків за користування позикою та відповідальність за порушення зобов'язань згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, розрахованими на рівні облікової ставки НБУ.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому цивільно-процесуальним законодавством порядку, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана відповідачем, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, а представлені Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розмір пені та штрафу на умовах, визначених цими документами, а тому їх не можна визнати складовою частиною договору банківських послуг. У зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплатити проценти позивачу за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна, так як вони не відповідають обставинам справи та суд дійшов їх неповно з'ясувавши обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 6).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчила, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що вона ознайомилася і згодна з умовами і правилами надання банківських послуг.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з інформації ПАТ КБ «ПриватБанк», в період виникнення спірної заборгованості, а саме з травня 2014 року, відповідач користувалася кредитною картою «Універсальна», строк дії якої до 02/18 (а. с. 70). Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» базова процентна ставка в місяць по кредитній карті «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» на момент укладення кредитного договору становила 2,5 %. Крім того Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн, + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; та штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань: 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахування нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 7).

В наданому позивачем розрахунку зазначено, що станом на 31 січня 2018 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становив 33 989 грн 29 коп. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі - 492 грн 45 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 242 грн 29 коп., заборгованості по комісії та пені - 4159 грн 82 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1594 грн 73 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 5).

З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач вносила кошти на погашення заборгованості, зокрема, 27.07.2015 року на суму 40,18 грн. Таким чином відповідач, підписуючи анкету-заяву від 04.04.2014 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловила свою згоду з формою договору та його умовами.

Колегія суддів погоджується з розміром заборгованості по процентам згідно розрахунку позивача станом на 31 серпня 2014 року на загальну суму 108,33 грн. Водночас не можна погодитись з розміром заборгованості за період з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2018 року, розрахованому на підставі підвищеної процентної ставки, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалася, зокрема у період з 04 квітня 2014 року по 31 серпня 2014 року проценти нараховувались у розмірі 30 % річних, у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,80 % річних, з 01 квітня 2015 - 43,20 % річних.

У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ч. 1 ЦК України (у редакції, чинній на момент підписання відповідачем анкети-заяви) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 3 цієї ж статті ЦК України у тій же редакції було передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, правила застосування банком змінюваної процентної ставки відповідно до ч. 4 ст. 1056-1 ч. 1 ЦК України (у редакції, чинній на момент підписання відповідачем анкети-заяви) позивачем не дотримані, а саме: позичальник письмово не повідомлявся не пізніш, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовувалась нова процентна ставка; у кредитному договорі, зокрема, в анкеті-заяві не було встановлено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.

ПАТ КБ «ПриватБанк» всупереч положенням ст. 81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що відповідача належним чином під розписку було повідомлено про підвищення процентної ставки. Внесення відповідачем коштів на часткове погашення кредитної заборгованості, не свідчить що вона була належним чином обізнана зі зміною розміру процентної ставки, так як сплачена нею сума була зарахована банком на погашення заборгованості з пені.

Відтак, з відповідача за період з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2018 року підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 30 % річних, оскільки вимоги позивача стосовно застосування підвищеної процентної ставки є безпідставними.

Таким чином, з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2018 року, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом визначається на рівні 30,0 % річних: (492,45 грн. х 30,0 % х 1249 днів /360) = 512,56 грн.

Таким чином загальний розмір заборгованості по процентам за період з 04 квітня 2014 року по 31 січня 2018 року становить 620,89 грн (108,33+512,56 грн = 620,89 грн.).

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів, колегія суддів виходить з наступного.

Умовами кредитування, які визначені у вказаних вище Тарифах банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 555 грн 67 коп., який складається з фіксованої частини - 500 грн та процентної складової - 55 грн 67 коп., а вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.04.2014 року у розмірі 1669 грн 01 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 492 грн 45 коп.; заборгованості по процентам в сумі 620 грн 89 коп.; штрафу в сумі 555,67 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, пропорційно задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 86 грн 52 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 67 грн 80 коп. за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 33 989 грн 29 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 11 травня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2014 року у розмірі 1669 гривень 01 копійок, яка складається: із заборгованості по тілу кредиту в сумі 492 гривні 45 копійок; заборгованості по процентам в сумі 620 гривень 89 копійок; штрафу в сумі 555 гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 86 гривень 52 копійки за розгляд справи в суді першої інстанції та судові витрати в сумі 67 гривень 80 копійок за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С. Ткачук