Справа № 646/4677/18
№ провадження 2/646/1413/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі: головуючого судді Теслікової І.І., за участю секретаря СімоненкоК.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає: вул.Тимурівців, б. 74, кв. 49, м. Харків) до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» (місцезнаходження: м. Харків, Гімназійна набережна, б. 2) про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача не виплачену при звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 58201,80 грн.

Ухвалою судді від 23.07.2018 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.05.1988 відповідно до наказу № 94-к ОСОБА_1 прийнято на роботу в Державний проектно-вишукувальний науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» у відділ релейного захисту і автоматики на посаду інженера. 26.01.1994 позивачу присвоєна кваліфікація інженера-проектувальника 3 категорії відповідно до наказу від 26.01.1994 № 17-К. 02.04.1998 присвоєна категорія інженера-проектувальника 2 категорії відповідно до наказу від 02.04.1998 № 21-к. 27.12.2001 позивачу присвоєна кваліфікаційна категорія інженера-проектувальника 1 категорії відповідно до наказу від 27.12.2001 № 128-К. 30.12.2003 позивача призначено на посаду провідного інженера-конструктора відповідно до наказу від 30.12.2003 № 124-к.15.11.2011 позивач призначено на посаду головного спеціаліста відділу відповідно до наказу від 15.11.2011 № 255-к.

16.07.2018 позивач звільнилася з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно із наказом від 10.07.2018 № 109-К. На день звільнення їй була нарахована сума, яка складалась із заробітної плати, але відповідачем не виплачена. На підтвердження заборгованості позивачем надана довідка ДПВНДІ «Укренергомережпроект» № 50 від 26.07.2018, відповідно до якої заборгованість перед позивачем складає 58201,80 грн. за період вересень 2017- липень 2018.

Представник відповідача через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 не містить в собі жодних підтверджуючих документів, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, не надано письмових доказів, на підтвердження позову, на підставі чого просить залишити позов без розгляду. Зазначає, що підприємством відповідно до наказу від 16.01.2017 № 4 встановлено режим роботи з неповним робочим тижнем, оплата праці здійснювалась пропорційно відпрацьованого часу. Відповідачем не надано доказів відсутності заборгованості перед позивачем.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 10.05.1988 відповідно до наказу № 94-к ОСОБА_1 прийнято на роботу в Державний проектно-вишукувальний науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» у відділ релейного захисту і автоматики на посаду інженера. 26.01.1994 позивачу присвоєна кваліфікація інженера-проектувальника 3 категорії відповідно до наказу від 26.01.1994 № 17-К. 02.04.1998 присвоєна категорія інженера-проектувальника 2 категорії відповідно до наказу від 02.04.1998 № 21-к. 27.12.2001 позивачу присвоєна кваліфікаційна категорія інженера-проектувальника 1 категорії відповідно до наказу від 27.12.2001 № 128-К. 30.12.2003 позивача призначено на посаду провідного інженера-конструктора відповідно до наказу від 30.12.2003 № 124-к.15.11.2011 позивач призначено на посаду головного спеціаліста відділу відповідно до наказу від 15.11.2011 № 255-к.

16.07.2018 позивач звільнилася з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно із наказом від 10.07.2018 № 109-К, що підтверджується наявними записами в трудовій книжці позивача.

На день звільнення Державним проектно-вишукувальним науково-дослідним інститутом «Укренергомережпроект» нарахована позивачу заробітна плата.

Згідно довідки ДПВНДІ «Укренергомережпроект» № 50 від 26.07.2018, відповідно до якої заборгованість перед позивачем складає 58201,80 грн. за період вересень 2017- липень 2018.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що зазначена заборгованість до теперішнього часу відповідачем не сплачена.

Доказів на спростування зазначеної інформації відповідачем до суду не надано. Будь-яких доказів поважності причин невиплати розрахунку позивачу при звільненні, відповідач не надав.

Відповідно до вимог ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вигляді, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із ч.1ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч.1 ст.94. ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

За ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Розрахунок середнього заробітку для таких виплат проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Згідно з цим Порядком середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд визнає, що заявлений ОСОБА_1 позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно до п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

За правилами статті Закону України «Про судовий збір» позивачі при поданні позову про стягнення заробітної плати звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», пропорційно розміру позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладено, керуючись статтями 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, статтями 116, 117 КЗпП України, статтею 21 Закону України «Про оплату праці»,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає: вул.Тимурівців, б. 74, кв. 49, м. Харків, нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату за період з вересня 2017 року по липень 2018 року в сумі 58201 (пятдесят вісім тисяч двісті одна) гривня 80 копійок.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» (п/р НОМЕР_2 в ПАТ «ПУМБ», , адреса: Набережна Гімназійна, будинок № 2, місто Харків, 61050) на користь держави суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення . Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає: вул.Тимурівців, б. 74, кв. 49, м. Харків.

Відповідач: Державний проектно-вишукувальний науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект», п/р НОМЕР_2 в ПАТ «ПУМБ», , адреса: Набережна Гімназійна, будинок № 2, місто Харків, 61050.

Суддя: І.І.Теслікова