Справа № 202/604/18
Провадження № 2-к/202/5/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді – Слюсар Л.П.,

за участю секретаря – Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АСБ Лізинг» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме Економічного суду м. Мінська від 13.10.2017 по справі 412-6/2016/4,-

В С Т А Н О В И В:

Представник стягувача ТОВ «АСБ Лізинг» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, в якому, посилаючись на ст. ст. 7, 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, просив надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Економічного суду м. Мінська (Республіка Білорусь) від 13.10.2017 по справі 412-6/2016/4, відповідно до якого з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-лізингового підприємства «Украгропостач» на користь ТОВ «АСБ Лізинг» підлягає стягненню: 572, 59 доларів США основного боргу, 547, 09 білоруських рублів судових витрат по сплаті державного мита.

В судове засідання представник стягувача ТОВ «АСБ ЛІЗИНГ» не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Боржник ТОВ «Виробничо-лізингове підприємство «Украгропостач» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав.

Суд вивчивши клопотання, додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Економічного суду м. Мінська від 13 жовтня 2017 року по справі №412-6/2016/4, з ТОВ «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач» стягнуто на користь ТОВ «АСБ Лізинг» 572, 59 доларів США основного боргу та 547, 09 білоруських рублів судових витрат по сплаті державного мита.

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірена копія рішення Економічного суду м. Мінська від 13 жовтня 2017 року по справі №412-6/2016/4, довідка про те, що рішення Економічного суду м. Мінська від 13 жовтня 2017 року по справі №412-6/2016/4 набрало законної сили, та те, що ТОВ «ВЛП «Украгропостач» про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, довідка Мінського міського виконавчого комітету про те, що рішення Економічного суду м. Мінська по справі № 412-6/2016/4 від 13 жовтня 2017 року не виконувалась.

Згідно з статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до частини 1 статті 462 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

На даний час між Україною та Республікою Білорусь діє Угода про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року( Дата набуття чинності для України: 19 грудня 1992 р.)

Згідно з ст.7 цієї Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав. Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Згідно зі ст. 8 вказаної Угоди виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються:належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання;офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення;докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Згідно зі ст. 9 вказаної Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопотується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша Сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до частини 8 статті 467 Цивільного процесуального кодексу України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного, розмір заборгованості боржника за основним боргом в перерахунку на гривні станом на день постановлення ухвали, складає 15 068 грн. 02 коп. та зі сплати судових витрат по сплаті державного мита 7 531 грн. 37 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7-9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ст. 467 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АСБ Лізинг» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме Економічного суду м. Мінська від 13.10.2017 по справі 412-6/2016/4 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Економічного суду м. Мінська від 13 жовтня 2017 року по справі №412-6/2016/4, у відповідності до якого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач», м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9д, , стягненню підлягає на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСБ Лізинг» заборгованість за основним боргом у розмірі 572, 59 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 18.06.2018 року становить 15 068 (п'ятнадцять тисяч шістдесят вісім) грн. 02 (дві) коп. та сума стягнутих судових витрат по сплаті державного мита у розмірі 547, 09 білоруських рублів, що за курсом Національного Банку України станом на 18.06.2018 року становить 7 531 (сім тисяч п’ятсот тридцять одна) грн. 37 (тридцять сім) коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар