Справа № 703/1486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності посилаючись на те, що на підставі договору обміну квартир від 25 березня 1997 року зареєстрованого Смілянською біржею (філією ТБ Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі) в реєстрі обліку біржових угод під №1-216/97, вони і ОСОБА_4 в рівних частках, по 1/3 частці кожного є власниками квартири АДРЕСА_1.

28 серпня 2017 року ОСОБА_4, який доводився ОСОБА_2 чоловіком, а ОСОБА_3 рідним батьком, помер. Після його смерті, залишилась спадщина 1/3 частка квартири АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 прийняла шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ОСОБА_3 шляхом подачі до приватного нотаріуса відповідної заяви відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 ОСОБА_5 померлого ОСОБА_6 подавши приватному нотаріусу заяву відповідного змісту відмовилась від прийняття спадщини після смерті сина.

В звязку з тим, що договір обміну квартири АДРЕСА_1 від 25 березня 1997 року, зареєстрований Смілянською біржею (філією ТБ Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі) в реєстрі обліку біржових угод під №1-216/97, всупереч вимогам закону не був посвідчений нотаріально постановою нотаріуса ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку вказаної квартири.

При цьому, з вищевказаних підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право власності на належні їм особисто 2/3 частки квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини позивачі звернулися в суд з позовом і просять визнати за ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири 1/3 частка якої належить померлому ОСОБА_4 і 1/3 частка їй особисто і за ОСОБА_3 на 1/3 частку вказаної квартири.

Позивачі в судове засідання не зявилися, але до суду надійшла заява від їх представника адвоката ОСОБА_7, в якій він просить розглянути справу у його і позивачів відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник Смілянської міської ради в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві представник Смілянської міської ради зазначив, що позивачами не зазначено та не надано належних доказів того, що право позивачів в частині визнання за ними права власності на 2/3 частки квартири є порушеним (невизнаним чи оспорюваним) саме Смілянською міською радою, вважає що міська рада є неналежним відповідачем у справі. Просив в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_8 до Смілянської міської ради про визнання права власності відмовити. Розгляд справи провести за відсутності представника міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору обміну квартир від 25 березня 1997 року зареєстрованого Смілянською біржею (філією ТБ Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі) в реєстрі обліку біржових угод під №1-216/97, ОСОБА_9 обміняв належну йому двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на однокімнатну квартиру, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_10, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Право власності на належну позивачам квартиру зареєстроване Смілянським виробничим відділком КП ЧООБТІ, що підтверджується штампом у зазначеному договорі обміну квартир.

Згідно довідки Смілянського виробничого відділку КП ЧООБТІ № 125-о від 06 лютого 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_10 в рівних частках, по 1/3 частці кожного є власниками квартири АДРЕСА_4.

28 серпня 2017 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30 серпня 2017 року серії І СР № 312395. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4.

З постанови приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вбачається, що 05 жовтня 2017 року заведена спадкова справа №95/2017 після померлого 28 серпня 2017 року чоловіка ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_2 яка є спадкоємцем за законом. Дочка померлого ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2, подавши відповідну заяву. Мати померлого ОСОБА_6, відмовилася від прийняття спадщини, подавши заяву відповідного змісту. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає.

12 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на квартиру №137 у будинку №16 по вулиці 40-річчя Перемоги, в місті Сміла, Черкаської області.

Для оформлення спадщини на 1/3 частку у праві власності на квартиру №137 в будинку №16 по вулиці 40-річчя Перемоги в м. Сміла, Черкаської області, ОСОБА_2 подала договір обміну квартир зареєстрований 25 березня 1997 року Смілянською біржею (філією ТБ Київська Біржа Джі-Ай-Пі) за реєстровим №1-216/97.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до абзацу 3 ст.47 ЗУ Про нотаріат для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Згідно ст.242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Згідно ст.227 ЦК УРСР, в редакції чинній на момент укладення вищевказаного договору обміну квартир, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст.15 ЗУ Про товарну біржу угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, Закон України від 10 грудня 1991 року Про товарну біржу є спеціальним нормативним актом щодо визначення правових умов створення і діяльності товарних бірж на території України та загальним стосовно укладення договорів. З останнього питання спеціальними були норми ЦК УРСР, які діяли на момент реєстрації Смілянською біржею (філією ТБ Київська Біржа Джі-Ай-Пі) договору обміну квартири №137 (сто тридцять сім) в будинку №16 (шістнадцять) по вулиці 40 річчя Перемоги, в м. Сміла, Черкаської області.

Отже, договори щодо придбання на біржових торгах об'єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові Про судову практику в справах про визнання угод недійсними від 28.07.78 №3 роз'яснив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

В звязку з цим, поданий, ОСОБА_2 договір обміну квартир, зареєстрований 25 березня 1997 року Смілянською біржею (філією ТБ Київська Біржа Джі-Ай-Пі) за реєстровим №1-216/97 не може бути прийнятий як правовстановлювальний документ, який підтверджує належність спадкодавцю 1/3 частки у праві власності на квартиру №137 (сто тридцять сім) в будинку №16 (шістнадцять) по вулиці 40-річчя Перемоги, в місті Сміла, Черкаської області.

Відповідно до п.4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 року №296/5 якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином судом встановлено, і підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_2, згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 16 липня 1988 року І-СР №472515.

З вищевказаних підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право власності на належні їм особисто 2/3 частки квартири АДРЕСА_1.

При цьому, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до листа Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може предявити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що нотаріусом не прийнято договір обміну квартир (біржову угоду), тому є обґрунтовані підстави вважати, що право власності померлого і позивачів не визнається іншими особами, що в свою чергу спростовує доводи представника Смілянської міської ради щодо невідповідності ст. 16 ЦК України способу захисту обраним позивачами.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що вказана вище квартира дійсно належала спадкодавцю та позивачам на підставі зареєстрованого на товарній біржі договору обміну, який був фактично виконаний сторонами і також відповідно до чинного на момент його укладення законодавства зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Однак, у зв'язку з недодержанням при укладенні договору нотаріальної форми, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не можуть реалізувати свої права щодо вказаної квартири. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів про визнання за ними права власності, підлягають до задоволення.

На підставі ст. 392, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст. 200, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_5, загальною площею 43,7м2, житловою площею 25,8м2.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,7м2, житловою площею 25,8м2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький