Справа № 645/5008/18
Провадження № 2/645/2249/18
27 грудня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Горпинич О.В.
секретар судового засідання Кривеженко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 07.04.2017 року у Фрунзенському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 121. Від подружнього життя народилися доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя. З кінця 2017 року шлюбні відносини з ОСОБА_2 припинені, вони мешкають окремо. Спільне господарство не ведуть. Позивач також вказала, що відповідач фактично відмовився від виконання своїх батьківських обовязків на невизначений строк, не надає матеріальної допомоги дітям.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.
08 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.
ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Пивоварова».
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 квітня 2017 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 121.
Згідно свідоцтва про народження Серії І-ВЛ № 481538, виданого повторно 02 червня 2017 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та свідоцтва про народження Серії І-ВЛ № 481539, виданого 02 червня 2017 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо.
Спільне господарство не ведуть.
Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з матір'ю ОСОБА_5
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків.
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.
Згідно розяснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб в спрощеному позовному провадженні.
Судовим розглядом встановлено, що діти знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання доньок.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З огляду на наведене, враховуючи рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2018 року та до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повноліття.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 квітня 2017 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 121 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Пивоварова».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 серпня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

В решті вимог відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання чи перебування АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії МН 708511, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце проживання чи перебування АДРЕСА_2.

Повне рішення складено 28 грудня 2018 року.

Суддя