Провадження №2/331/1174/2018
Справа № 331/3944/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4) про стягнення заборгованості за договором позики від 21 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 21 січня 2017 року в розмірі 80000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 січня 2017 року між позивачкою та ОСОБА_2, шляхом складання розписки, укладено договір позики на суму 80 000 грн. зі строком повернення до 31.12.2017 р.

Відповідач станом на 21 червня 2018 року позику не повернула, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму боргу в розмірі 80 000 гривень 00 копійок, а також судовий збір в розмірі 800,00 грн.

22 червня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно ОСОБА_2, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_5

У відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 22.06.2018 р. зроблений запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі. (а.с. 10)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2018 року заява ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3), задоволена. Накладено арешт на майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_6; ІПН: НОМЕР_1), а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_5 до набрання рішенням законної сили. (а.с. 20-22)

16 липня 2018 року до суду надійшла відповідь на запит суду, згідно якої відповідач ОСОБА_2 з 10.11.1998 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 31-32)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст. 178 ЦПК України). Встановлено позивачу п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. (а.с. 33-34)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 3, поштове відправлення, яке містило в собі копію ухвали суду від 16 липня 2018 року та копію позовної заяви з додатком відповідач ОСОБА_2 отримала особисто 27 липня 2018 року.

Станом на 14 серпня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 у визначений ухвалою суду строк, передбачений нормами ЦПК України, процесуальні дії щодо надання відзиву на позовну заяву, пред'явлення зустрічного позову та подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, не вчинені.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 21 січня 2017 року отримала від ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 80 000 гривень, яку зобов'язалась повернути до 31.12.2017 року, що підтверджується розпискою від 21.01.2017 року. (а.с. 5)

Строк повернення цієї позики сплинув, але ОСОБА_2 позику не повернула.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмову від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

ОСОБА_2 не виконала свої обов'язки, внаслідок чого її заборгованість складає 80 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленому договором.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 1046, 1047 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 виконала свої зобов'язання за договором позики, передала грошові кошти ОСОБА_2, однак остання в обумовлені сторонами строки зобов'язання щодо повернення позичених сум не виконала.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд, виходячи із доведеності факту отримання відповідачем ОСОБА_2 суми коштів у борг від ОСОБА_1, а також із того, що сума боргу не була повернута, приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за договорами позики від 21.01.2017 року становить 80 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 800,00 грн. за подання позовної заяви майнового характеру (а.с. 2); судовий збір у сумі 352,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 11), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. ст. 525, 526, 530, 1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місце реєстрації за адресою: 69095, АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_7) заборгованість в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір на загальну суму 1152 (одна тисяча сто п"ятдесят дві) гривні 40 копійок, а всього 81152 (вісімдесят одна тисяча сто п"ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Повний текст судового рішення складено 14 серпня 2018 року.

Особам, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення направляється в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

14.08.2018