Провадження №2-о/359/109/2018
Справа № 359/5151/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, якою просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 15 серпня 2015 року у м. Донецьк Донецької області.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є її матірю, яка померла 15 серпня 2015 року в м.Донецьк Донецької області. Заявник звернулась до Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_2. Проте, їй відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті у звязку з тим, що на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації цього факту та реалізації спадкових прав заявника. У звязку з цим, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із даною заявою.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника надав до суду заяву, якою підтримав заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, просив розглянути справи здійснити їх відсутність та задовольнити вимоги.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не зявився. Начальник відділу Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 направила до суду заяву, якою просила розглянути справу за відсутності їх представника та проти задоволення заяви не заперечує.

03 липня 2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_4 якими, остання повідомила, що є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк Донецької області. За час проживання у м. Донецьк вона особисто була знайома з ОСОБА_5, яка після реєстрації шлюбу в 2011 році змінила прізвище на «Надворна». 15 серпня 2015 року внаслідок тяжкої хвороби ОСОБА_2 померла та 16 серпня 2015 року її поховали на кладовищі у м. Донецьк. ОСОБА_4 була очевидцем цих подій, оскільки на той час знаходилася у м. Донецьк. Крім того, їй відомо що на могилі ОСОБА_2 її дочка ОСОБА_1 встановила надгробний памятник.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є матірю ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №604906 (а.с.7), копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 185068 (а.с. 9).

18 серпня 2018 року Ленінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть ДНР №001394, з якого вбачається, що ОСОБА_2 померла 15 серпня 2018 року у м. Донецьк Донецької області (а.с.10).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 травня 2015 року № 428-р, м. Донецьк Донецької області визнається тимчасово окупованою територією. Тому зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області з заявою щодо державної реєстрації смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 15 серпня 2015 року у м. Донецьк Донецької області. Проте, їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки, для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.12).

У відповідності ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими цією статтею, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зважаючи на це, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане 18 серпня 2015 року Ленінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, в якому дата смерті зазначена 15 серпня 2015 року та місце смерті м. Донецьк Донецької Народної Республіки, є недійсним та не створює правових наслідків.

Водночас, як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 Інформаційного листа від 15 квітня 2017 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України (в редакції 2004 року).

У відповідності до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення держаної реєстрації смерті ОСОБА_2 та в подальшому реалізація спадкових прав.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, суд вважає достатніми докази і підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2, що настала 15 серпня 2015 року у м. Донецьк Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268, ст.317, ч.1 ст.319, 353 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка настала 15 серпня 2015 року у м. Донецьк Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яковлєва Л.В.