Справа № 345/1075/13-ц
Провадження № 4-с/345/1/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш справу за скаргою АТ «ОСОБА_1 Аваль», заінтересована особа: головний державний виконавець Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до суду із вищезазначеною скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що 08.10.2013 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення по справі №345/1075/13-ц, яким задоволено позовні вимоги АТ «ОСОБА_1 Аваль» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ПП «Каретний двір», ПП «Гаразд» 76 273,87 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 16.12.2012р. за курсом НБУ становить 601 663,97 грн. загальної заборгованості за кредитними договорами за період з 26.08.2010 рокупо 16.12.2012 року, а також 3 441,00 грн. судового збору.

14.11.2013року Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист, на підставі якого 22.11.2013р. державним виконавцем ВДВС Калуського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 40860891 щодо ОСОБА_3.

19.10.2015р. до ДВС подано листа щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни керівника боржника, який був залишений без реагування. 11.05.2016р. до ДВС направлено листа щодо необхідності повідомлення про майновий стан боржника, який також був залишений без реагування.

28.10.2016р. державному виконавцю повторно було подано листа щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни керівника боржника, який теж був залишений без відповіді. 08.02.2017р. втретє до Калуського МРВ ДВС надіслано листа з проханням внести до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни керівника боржника, на який теж не відреагували.

16.05.2017р. начальнику Калуського МРВ ДВС надіслано скаргу на бездіяльність державного виконавця з проханням зобовязати його вжити всіх заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання вказаного рішення суду. 28.08.2017р. скаржником отримано від органу ДВС відповідь на скаргу, згідно якої вказано, що державним виконавцем вжито ряд заходів, спрямованих на виконання рішення суду, однак вжиті заходи не є достатніми та вичерпними. Також, державного виконавця зобовязано вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання. Проте ним їх не вжито.

Стягувачем 01.11.2017р. було сформовано запит до Автоматизованої системи виконавчого провадження з метою отримання інформації про здійснені державним виконавцем дії щодо примусового виконання рішення суду. Згідно Інформації про виконавче провадження від 01.11.2017р. з Автоматизованої системи виконавчого провадження, жодних дій державним виконавцем не вчинено.

Щодо бездіяльності державного виконавця зазначає представник АТ «ОСОБА_1 Аваль» зазначає, що державним виконавцем не проводилась перевірка майнового стану боржника у період, передбачений ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Також державним виконавцем не було надано відповіді на численні звернення стягувача з проханням вчинити дії по примусовому виконанні рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 08.10.2013.

Отже, за час супроводу даного виконавчого провадження (з 22.11.2013) державним виконавцем борг в примусовому порядку не стягнуто, не звернено стягнення на предмет іпотеки, а заходи вжиті державним виконавцем свідчать про їх неповноту та несвоєчасність здійснення.

Тому представник АТ «ОСОБА_1 Аваль» просить суд: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №40860891, яка полягає у невжитті достатніх та вичерпних заходів примусового виконання рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 08.10.2013р.; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №40860891 по примусовому виконанні рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 08.10.2013р., яка полягає у нездійсненні дій по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»; зобовязати державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_2 вчиняти дії по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання представник скаржника не зявився, проте подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримує, просить суд її задоволити в повному обсязі.

Заінтересована особа - державний виконавець Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 у судове засідання також не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у задоволенні скарги просила відмовити із підстав, які викладені у письмовому запереченні (а.с.27-30).

Третя особа боржник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні скарги просить відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 08.10.2013 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення по справі №345/1075/13-ц у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_3, ПП «Каретний двір», ПП «Гаразд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким вирішено: стягнути з останніх солідарно на користь позивача заборгованість за кредитними договорами за період з 26.08.2010р. по 16.12.2012р. в розмірі 76 273 долари США 87 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 16.12.2012р. за курсом НБУ становить 601 663 гривні 97 копійок; стягнути із відповідачів в користь позивача 3441,00 грн. судового збору (а.с.3-5).

На підставі виконавчого листа, виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 14.11.2013р. (а.с.6) по даній справі, державним виконавцем ВДВС Калуського МРУЮ 22.11.2013р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №40860891 відносно боржника ОСОБА_3 (а.с.7).

Представник АТ «ОСОБА_1 Аваль» неодноразово звертався до органу державної виконавчої служби із заявами про вчинення виконавчих дій, зокрема, листами: 16.10.2015р. за №140-13-2-00/16-409 щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзді за межі України боржника ОСОБА_3 (а.с.8); 10.05.2016р. за №140-13-2-00/16-292 щодо необхідності повторно подати до компетентних органів запити про майновий стан боржника ОСОБА_3Р.(а.с.9); 27.10.2016р. за №140-13-2-00/16-503 щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 (а.с.10); 06.02.2017р. за №140-13-2-00/16-25 повторно щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників (а.с.11).

Оскільки, на зазначені вище заяви скаржник відповіді не отримав, то 16.05.2017року звернувся із скаргою до начальника Калуського МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.12), на яку 04.08.2017р. отримав відповідь про те, що в ході виконання виконавчих проваджень, державним виконавцем вжито ряд заходів спрямованих на виконання рішення суду, однак вжиті заходи не є достатніми та вичерпними; державного виконавця зобовязано вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання зазначених у скаргах виконавчих проваджень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (а.с.13).

Відповідно до положень ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

Враховуючи, що АТ «ОСОБА_1 Аваль» правомірно вважав, що державним виконавцем здійснені всі вичерпні та можливі заходи щодо виконання рішення суду, 01.11.2017 року було зроблено запит щодо надання інформації про виконавче провадження, яка міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. Згідно отриманої інформації в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень містяться лише відомості про відкриття виконавчого провадження (а.с.14).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Механізм функціонування автоматизованої системи визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256.

Відповідно до зазначеного вище Положення, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923.

Згідно розділу IV Положення, зокрема, п. 2, виконавцем до Системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обовязковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Як вбачається із розділу VІ Положення, Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації. Інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу І цього Положення, шляхом перегляду в електронному вигляді з можливістю її пошуку, узагальнення та формування за відповідними параметрами, а також шляхом формування інформаційної довідки та її друку.

Тобто, як вбачається із наведеного, після відкриття провадження державним виконавцем не в повній мірі вжито достатніх та вичерпних заходів примусового виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, а тому, за таких обставин, суд погоджується з твердженнями скаржника, щодо визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною.

Водночас щодо вимог скаржника про звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 суд звертає увагу на наступне.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Нормою ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.Такі обмеження прав громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно розяснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у звязку з ухиленням особи від виконання зобовязання, зокрема виконання судового рішення.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи копії документів (а.с.53,54), не вказують на ухилення ОСОБА_3 від виконання обовязків, покладених на нього судовим рішенням. А тому покликання скаржника на бездіяльність державного виконавця в частині не звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 є безпідставними.

Натомість відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів справи вбачається, що з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3 державним виконавцем направлялись запити в майново-реєстраційні установи, а саме:

-14.09.2015 року за вих.№10524 (а.с. 31);

-19.10.2015 року за вих.№11730 (а.с.32);

-14.07.2016 року за вих.№5163 (а.с33-37.);

-01.06.2017 року за вих.№6338 (а.с.38-40);

-31.07.2017 року за вих.№9306 (а.с.41,42,44);

-12.09.2017року за вих.№10849 (а.с.45,47)

-09.10.2017 року за вих. №12942 (а.с.48,49).

Отже, державним виконавцем перевірка майнового стану боржника проводилась із порушенням періодичності, що передбачена ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Положеннями п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" (надалі Постанова) судам розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Оскільки ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», державного виконавця зобов'язано проводити перевірку майнового стану боржника у чітко визначені законодавцем строки, то суд не може зобовязати його вчиняти вказані дії, а тому вимога представника АТ «ОСОБА_1 Аваль». про зобовязання державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_2 вчиняти дії по перевірці майнового стану боржника у строки визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», задоволенню не підлягає.

Отже, скаргу АТ «ОСОБА_1 Аваль» слід задоволити частково.

На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 259, 450,451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №40860891, яка полягає у невжитті достатніх та вичерпних заходів примусового виконання рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 08.10.2013року.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №40860891 по примусовому виконанні рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 08.10.2013року, яка полягає у нездійсненні дій по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: