Дата документу 25.06.2018 Справа № 554/6608/17
Провадження 2/554/676/2018
РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2018 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову: 76933,37 грн.),

встановила:

22.08.2017 позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1, про стягнення заборгованості в сумі 76933,37 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 21.11.2006 року відповідач уклав з банком договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 13400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2017 року має заборгованість у розмірі 76933,37 грн.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 76933,37 грн.

У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача у позовній заяві прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі та заперечення на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнала в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7293,32 грн. та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 5147,72 грн., посилаючись на те, що відсотки після спливу строку дії договору повинні були нараховуватися на рівні облікової ставки НБУ, оскільки кредитним договором не встановлений їх розмір після закінчення дії договору. Позивач просила відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з неї щомісячної комісії за обслуговування кредиту, оскільки позивач не зазначив у договорі, які саме послуги за вказану комісію їй було надано. Крім того, просила застосувати позовну давність до вимог про стягнення з неї пені та штрафу.

За таких обставин суд вважає, що справа на підставі частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) може бути розглянута на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 3 статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.11.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 13400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-14).

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727) (а.с.17-21).

Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана відповідачем заява разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складають між нею та ОСОБА_2 Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.8).

При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме Умовами та Правилами надання банківських послуг та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити відсотки.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач належним чином вказані зобов'язання не виконала.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачу станом на 30.06.2017 року нарахована позивачем заборгованість в сумі 76933,37 грн., яка складається з наступного:

7293,32 грн. заборгованість за кредитом;

62201,58 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

3298,79 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина);

3639,68 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 3-7).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наданих позивачем доказів свідчить про порушення відповідачем умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 7293,32 грн. та ніким не оспорююється.

Щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно наданої позивачем довідки ОСОБА_1 на підставі підписаного кредитного договору № б/н було видано три кредитні картки: № 334513 з терміном дії до 07/09, №010119 з терміном дії до 07/09 та №340953 з терміном дії до 09/15 (а.с.80).

У заяві позивача про отримання картки від 21.11.2006 року встановлено, що строк кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Строк дії останньої за часом картки, виданої відповідачу закінчився 09/15. Тобто, договором встановлений строк повернення процентів до 30.09.2015 року. Однак, договором не встановлено розміру процентів після спливу вищезазначеного строку.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Ураховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного ОСОБА_2 України розмір облікової ставки становив:

з 01.10.2015 року до 22.04.2016 року (204 дні) - 22%, що становить 896,78 грн.

з 22.04.2016 року по 27.05.2016 року (35 днів) -19%, що становить 132,88 грн.

з 27.05.2016 року по 24.06.2016 року (28 днів) - 18%, що становить 100,71 грн.

з 24.06.2016 року по 29.07.2016 року (35 днів) - 16,5%, що становить 115,39 грн.

з 29.07.2016 року по 16.09.2016 року (49 днів) - 15,5%, що становить 151,76 грн.

з 16.09.2016 року по 28.10.2016 року (42 дні) - 15%, що становить 125,88 грн.

з 28.10.2016 року по 14.04.2017 року (168 днів) - 14%, що становить 469,97 грн.

з 14.04.2017 року по 26.05.2017 року (42 дні) - 13%, що становить 109,10 грн.

з 26.05.2017 року по 30.06.2017 року (36 днів) - 12,5%, що становить 89,92 грн.

Дані наведені з розрахунку 7293,32 грн. боргу / 100% х розмір облікової ставки НБУ /365днів у році х кількість днів дії облікової ставки НБУ.

Загалом сума відсотків за період з 01.10.2015 року до 30.06.2017 року становить 2192,39 грн.

Таким чином, на підставі наведеного, сукупний розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами становить: 587,49 грн. (загальна заборгованість за відсотками станом 29.08.2014 року відповідно до розрахунку наданого позивачем) + 2367,84 грн. (розмір відсотків за відсотковою ставкою 30% за період з 01.09.2014 року до 01.10.2015 року) + 2192,39 грн. (розмір відсотків виходячи з облікової ставки Національного ОСОБА_2 України за період з 01.10.2015 року до 30.06.2017 року) = 5147,72 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії суд зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві та доданого до неї розрахунку вказує, що заборгованість за пенею та комісією відповідача за весь час прострочення складає 3298,79 грн.

Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідач, посилаючись на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, вважає, що банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу.

Суд не погоджується із такими твердженнями позивача, оскільки Постанова "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808 визнана такою, що втратила чинність на підставі Постанови Правління НБУ № 49 від 08.06.2017 Про затвердження Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Однак, суд вважає, що вказана вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки умовами договору не передбачена сума комісії, яку повинен сплати відповідач та в наданому позивачем розрахунку заборгованості комісія обрахована разом із пенею, що не дозволяє встановити її точний розмір.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України позивачем не доведений розмір заборгованості за комісію.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) в один рік.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.11.2006 року, укладеного між банком та відповідачем, станом на 30.06.2017 року, останнє надходження коштів на погашення кредиту здійснено ОСОБА_1 11.09.2014 року.

До суду за захистом порушеного права банк звернувся 22.08.2017 року, тобто на час звернення позивача до суду минуло майже три роки з часу здійснення відповідачем по справі останнього погашення боргу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З огляду зазначеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу та пені, строк позовної давності до яких, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, складає один рік, задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача лише заборгованість за кредитом у сумі 7293,32 грн. та відсотками в сумі 5147,72 грн.

Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 16, 258, 264, 267, 526, 527, 530, 610, 611, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229,247, 259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.11.2006 року у розмірі 12441,04 грн. та судові витрати у розмірі 258,74 грн., всього 12699,78 грн.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Копію повного судового рішення вручити учасникам справи, які були присутні в судовому засідання, негайно після його проголошення.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двом) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави (безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області) протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , рах. № 3111, МФО 305299.

2.Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення виготовлено 25 червня 2018 року.

Суддя Н.В.Тімошенко