Справа № 640/5809/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Д.В.Нев»ядомський, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитних договорів ,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: до вирішення справи по суті накласти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Свою вимогу обґрунтовує тим, що невжиття забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки позивач отримав від Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» повідомлення про продаж предмета іпотеки третій особі покупцеві шляхом укладення договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявником не обґрунтовано необхідності забезпечити позов, шляхомнакладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, оскільки позивачем оскаржується договір кредиту № 861/27/39-18/7-69 від 20.06.2007 року та договір № 0861/000732-PR, договір іпотеки не є предметом спору вищезазначеної цивільної справи.

Окрім того, на клопотання позивача була призначена судово-економічна експертиза, яка повернулась без виконання у зв»язку з несплатою ОСОБА_2 оплати вартості експертизи, справа перебуває в провадженні з 13.04.2017 року, що свідчить про умисне затягування процесу позивачем.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитних договорів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В. Нев»ядомський