У Х В А Л А

"31" липня 2018 р.

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Панас О.В., розглянувши позовну заяву, яка надійшла від Релігійної громади Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) до Рівненської міської ради про часткове скасування рішення Рівненської міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

Релігійна громада Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) в порядку цивільного судочинства звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради в якому просить визнати незаконними та скасувати п.4 рішення Рівненської міської ради № 5220 від 14 травня 2015 року; визнати за Релігійною громадою Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1749 га по вулиці Шевченка, 113 в місті Рівне, для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій.

Суд вважає, що позовна заява Релігійної громади Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз"яснено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з п.1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 8 від 20.05.2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" роз’яснено, що з аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР, статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації", частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому суд враховує Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 (ст.19 на даний час) Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого:

- положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Релігійної громади Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) до Рівненської міської ради про часткове скасування рішення, повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем пред’явлені вимоги до Рівненської міської ради, і правовідносини виникли у зв’язку зі здійсненням суб’єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме реалізації їх компетенції у сфері управління, згідно рішення Конституційного суду України від 01.04.2010 року № 10рп/2010, розгляд вимог про скасування рішень Рівненської міської ради, не віднесено до компетенції місцевого суду згідно ст. 19 ЦПК України, тому суддя має відмовити у відкритті провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України -заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Релігійна громада Української Православної Церкви в м.Рівне, зареєстрована в ЄДР, ідентифікаційний кеод юридичної особи 22560645, вимога про визнання права користування земельною ділянкою фактично пред"явлена до Рівненської міської ради. Отже, спір виник між юридичним особами.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.186 ЦПК України, у відкритті провадження у справі за позовом Релігійної громади Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) до Рівненської міської ради про часткове скасування рішення Рівненської міської ради слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.186, ст.ст. 258,259,260,261,352,353,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Релігійної громади Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) до Рівненської міської ради про часткове скасування рішення Рівненської міської ради.

Роз’яснити Релігійній громаді Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) їх право на звернення до суду за вирішенням спору в порядку адміністративного судочинства, виходячи з положень ст. 20 КАС України, та до господарського суду .

Повернути Релігійній громаді Української Православної Церкви в місті Рівне (Свято-Успенська) () судовий збір, сплачений при подачі позову до Рівненського міського суду Рівненської області в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок на рахунок 7002 МФО 899998 за квитанцією № 3547794 від 16 липня 2018 року у філії А-Банк у м.Рівному.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’ятнадцяти днів з дня її складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас