Справа № 392/1077/18
Провадження № 2/392/723/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 вересня 2018 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

01 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 29088,08 грн..

Ухвалою від 09 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 березня 2007 року між позивачем, банком, та відповідачем ОСОБА_1 ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Станом на 17 червня 2018 року відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 29088,08 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 5705,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13020,74 грн., пеня 8500,79 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1361,34 грн..

Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та згоду на проведення заочного розгляду справи.

Повідомлений належним чином відповідач ОСОБА_1, в судове засідання не з»явилася, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно статті 280 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що сторони перебувають у договірних кредитних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення Кредитного договору № б/н від 26 березня 2007 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 26 березня 2007 року, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 12-28).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи умови Кредитного договору № б/н від 26 березня 2007 року не погашав повністю кредит та проценти за користування кредитом, чим порушила майнові права та інтереси АТ «КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки розрахунку заборгованість за Кредитним договором № б/н від 26 березня 2007 року станом на 17 червня 2018 року становить суму в розмірі 29088,08 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 5705,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13020,74 грн., пеня 8500,79 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1361,34 грн. (а.с. 5-11).

Відповідно до статей 12, 81-83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно змісту частини 1 статті 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно статті 610 ЦК України порушення зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань щодо повернення основної суми кредиту, процентів та винагород, а саме у разі виникнення прострочених зобов»язань за борговими зобов»язаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (пункт 2.1.1.12.6.1 ОСОБА_2 з Умов та правил надання банківських послуг).

У той самий час відповідно до положень пункту 2.1.1.12.7.4. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов»язання зі сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків. Сплата штрафу здійснюється Позичальниокм за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Позичальниокм зобов2язання зі сплати відсотків за користування Кредитом.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, та в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374 цс 17, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Тому, позов Банку підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № б/н від 26 березня 2007 року на загальну суму в розмірі 20587,29 грн. (двадцять тисяч п»ятсот вісімдесят сім гривень 29 коп.), станом на 17 червня 2018 року, яка складається із: заборгованість за кредитом 5705,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13020,74 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1361,34 грн..

Суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 8500,79 грн..

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1762,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 11, 11, 81-83, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість, станом на 17 червня 2018 року, за Кредитним договором № б/н від 26 березня 2007 року на загальну суму в розмірі 20587,29 грн. (двадцять тисяч п»ятсот вісімдесят сім гривень 29 коп.), яка складається із: заборгованість за кредитом 5705,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13020,74 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1361,34 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» () судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (десяти) днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк», адреса місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. № 1д; ;

Представник позивача ОСОБА_3, адреса місця роботи: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50;

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: 26223, АДРЕСА_1, паспорт серії ЕА 951983 виданий 27 вересня 2002 року.

Суддя Д.М. Кратко