Справа № 333/5204/18
Провадження № 2/333/2618/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до житлово-експлуатаційного комунального підприємства «Степок» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушення термінів їх виплати,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до житлово-експлуатаційного комунального підприємства «Степок» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушення термінів їх виплати.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, згідно з нормами частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення останньої без руху з наступних підстав.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 та частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачений обов'язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позивачем ОСОБА_1 як доказ долучено до матеріалів справи розрахунок виплат за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати станом на 01.09.2018 року, підписаний самим позивачем, без печаток та штампів підприємства-боржника житлово-експлуатаційного підприємства «Степок», в якому зазначені певні суми нарахувань та виплат без чітких та зрозумілих розрахунків сум заборгованостей житлово-експлуатаційного підприємства «Степок» на користь позивача.

Позивачем не надано доказів звернення до відповідача з вимогою надати довідку про заборгованість по заробітній платі та відмови відповідача в наданні зазначеної довідки.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи розрахунку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 19997,56 грн., що перешкоджає ухваленню судом законного рішення по справі.

За змістом ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем не надано підтвердження сплати судового збору за подання позову.

Посилання позивача на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору суд вважає безпідставними, оскільки цією нормою закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі саме у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить декілька позовних вимог: стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням терміну їх виплати.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ст. 2 цього Закону до структури заробітної плати входять: 1)основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу,виробітку,обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів)і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.2)додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми,за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.3) інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати та компенсація втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням терміну їх виплати не входить до структури заробітної плати та не є заробітною платою в розумінні спеціального Закону, а відтак позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з такими вимогами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2018 року становить 1762,00 грн. Отже, позивачем має бути сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 704,80 грн. та за позовну вимогу про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням терміну їх виплати у розмірі 704,80 грн., а загалом в розмірі 1409,60 грн.

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року по справі N 6-1121цс16, в якій Верховний Суд України наголосив на тому, що починаючи з 01.09.2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають з трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави вважати, що позовну заяву необхідно залишити без руху, оскільки потрібно надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до житлово-експлуатаційного комунального підприємства «Степок» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушення термінів їх виплати - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня її отримання, та роз'яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Михайлова