Справа №442/393/18
Провадження №2/442/699/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього 47328 гривень завданої матеріальної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.11.2016 орієнтовно о 12.20 год. в м.Стебнику на вул.Дрогобицькій. на перехресті вул.Галицького, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю наступних транспортних засобів: легкового автомобіля марки Audi 100 1993 року випуску, рнз.ВС7997АР під керуванням ОСОБА_1 та вантажопасажирського автомобіля марки Renault Trafic рнз.ВС7694ВМ під керуванням ОСОБА_2. Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено, зокрема, автомобіль марки Audi 100 1993 року випуску, рнз.ВС7997АР та складено Єаропротокол, з урахуванням якого встановлено вину в діях відповідача. Вказаними протиправними діями заподіяно шкоду позивачу на загальну суму 47328 грн., яка складається з витрат на придбання запчастин для ремонту автомобіля марки Audi 100 1993 року випуску, рнз.ВС7997АР та проведення робіт відновлювального ремонту. Вважає, що його право як потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду є абсолютним.

08.02.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Факт вказаного ДТП визнає, однак зазначає про вину обох учасників пригоди. Оскільки у даному ДТП ніхто тілесних ушкоджень не отримав, і їхні транспортні засоби застраховані у ЛУ ПРаТ «Іллічівське», то вирішили скласти «Європротокол», для складання якого запросили страхового комісара. Так як його автомобіль був менш пошкоджений, за їхньою спільною згодою він визнав вину у даному ДТП. Позивач зобовязався звернутись до ЛУ ПраТ «Іллічівське» на підставі його страхового полісу АІ 9796540. Позивачем не представлено суду доказів на підтвердження того чи звертався він до ЛУ ПРаТ СТ «Іллічівське» про виплату йому страхового відшкодування. А також позивач та не провів експертної оцінки заподіяних пошкоджень транспортного засобу, а надані документи, які підтверджують витрати відновлювального ремонту транспортного засобу не відповідають фактичній вартості і є завищеними, так як даний автомобіль був відремонтований ОСОБА_3 у приватному порядку.

15.02.2018 позивачем подано відповідь на відзив, в якому заперечує доводи, наведені у відзиві, зокрема, зазначає, що у випадку вини двох водіїв, учасників ДТП, було б складено два євро протоколи і, відповідно, кожен з них мав би право на страхове відшкодування. Вказує на те, що потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Додатково суду вказав на те, що на місце пригоди прибули працівники поліції, проте, вони з відповідачем вирішили скласти Європротокол, за яким ОСОБА_2 визнав свою вину. ВА тому, вважає, що саме ОСОБА_2 зобовязаний відшкодувати завдану йому шкоду джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 47328 грн. Просить позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов заперечив, вказав, на те, що 07.11.2016 приблизно о 12.00 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_6 р.н.з. ВС7694 ВМ, їхав по вул.Дрогобицькій в м.Стебнику у напрямку м.Дрогобича. Попереду нього у попутному напрямку рухався великий вантажний автомобіль, який він вирішив обігнати. Так як перешкод цьому не було, ОСОБА_2 виїхав на ліву смугу руху і розпочав маневр обгону. Коли він закінчував обгін великогабаритного автомобіля, то побачив спереду нього автомобіль НОМЕР_1, який теж рухався у попутному напрямі. ОСОБА_2 продовжив маневр обгону автомобіля Ауді, рухаючись по лівій смузі, але в цей час водій автомобіля в порушення ПДР, не переконавшись у безпечності маневру по зміні руху, раптово почав робити маневр повороту вліво на вул.Галицького. ОСОБА_2 почав зупиняти свій транспортний засіб, одночасно повертати вліво, щоб уникнути зіткнення, але так як відстань була невелика, то автомобілі зіткнулися і зазнали пошкоджень. Вважає, що вина у даному ДТП є повністю у діях водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки Ауді 100, р.н.з.ВС9797АР, який порушив вимоги Правил дорожнього руху. Його довіритель своєї одноосібної вини у даній ДТП не визнає і його вина ніким не встановлена. Складення Європротоколу не встановлює вину водія, який є учасником ДТП, окрім цього, позивачем не представлено суду Європротоколу. Вказує на те, що автомобіль ОСОБА_2 застрахований у відповідності до страхового полісу АІ 9796540, яким він застрахував свою цивільну відповідальність на період дії страхового полісу, а саме з 26.06.2016 по 25.06.2017. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована у відповідності до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і хоча позивач звернувся до ЛУ ПрАТ СТ «Іллічівське» у відповідні строки і з відповідною заявою, про що позивачем надано докази про звернення до страхової компанії, яка дану подію не визнала страховим випадком і не визнала ОСОБА_1 потерпілим, чим підтвердила, що вини ОСОБА_2 у даному ДТП не має. Крім цього, позивач не провів експертної оцінки заподіяних пошкоджень транспортного засобу, тому надані документи, які підтверджують витрати відновлювального ремонту транспортного засобу є неналежними доказами, так як даний автомобіль був відремонтований свідком ОСОБА_3 у приватному порядку. Окрім цього, просить стягнути з позивача понесені витрати на правову допомогу на загальну суму 4000 грн. Просить в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив факт ДТП, яка відбулась 07.11.2016 приблизно о 12.20 год. в м.Стебнику на вул.Дрогобицькій на перехресті вул.Галицького за участі сторін.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що саме він здійснював ремонт автомобіля ОСОБА_1 після вищевказаної ДТП. Ремонт закінчив перед новим 2017 роком.

Зясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, вислухавши пояснення учасників справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

У частині 1 статті 13 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Судом встановлено, що 07.11.2016 приблизно о 12.20 год. в м.Стебнику на вул.Дрогобицькій на перехресті вул.Галицького відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: легкового автомобіля марки Audi 100 1993 року випуску, рнз.ВС7997АР під керуванням ОСОБА_1 та вантажопасажирського автомобіля марки Renault Trafic рнз.ВС7694ВМ під керуванням ОСОБА_8. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічних пошкоджень.

На місці ДТП учасниками пригоди (сторонами у справі) було складено Європротокол.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу застрахована у ЛУ ПрАТ СТ «Іллічівське», що стверджується долученим до матеріалів справи Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9796540.

У вказаному полісі встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) в розмірі 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 100000 грн., франшиза - 510 грн.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як визначено у ст.29 Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно вимог ст.33 вищевказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до ст.33.2. Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

У статті 34 Закону передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно ст.36.1. Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно із ст.36.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статями 29 та 30 цього Закону, тобто відшкодовується, зокрема, вартість матеріального збитку (відновлювальний ремонт з врахуванням зносу).

На вимогу вищевказаним норм Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було складено та вручено ПраТ СТ «Іллічівське» повідомлення про ДТП та заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування із Актами технічного огляду транспортного засобу до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно постанови Верховного суду у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Позивачем, всупереч принципу диспозитивності, не представлено суду доказів на підтвердження факту виплати чи невиплати страховиком завданої йому шкоди на підставі поданої ним заяви.

На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем представлено Рахунок №21 від 22.11.2016 ПП ОСОБА_9, товарний чек №23 від 27.01.2017 та Акт виконаних робіт №23 від 17.01.2017 на загальну суму 47328 грн.

Судом не можуть бути взяті до уваги докази, представлені позивачем на підтвердження розміру завданої йому шкоди, оскільки такі не узгоджуються із показами свідка ОСОБА_3, яким було проведено відновлювальний ремонт автомобіля позивача, а також такі документи не відповідають вимогам ст..34 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З приводу відшкодування відповідачеві витрат на правову допомогу, суд вважає, що в задоволенні такої вимоги слід відмовити, враховуючи наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Водночас пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

У постанові ОСОБА_10 палати Верховного Суду у справі №826/1216/16 від 27.06.2018 ОСОБА_10 дійшла висновку про те, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу відповідачем представлено суду товарні чеки, що в силу вищевказаного правового висновку не є доказом на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Відтак, в задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.08.2018.

Суддя Павлів З.С.