АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

03 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 2018/2-258/11

Провадження № 22-ц/790/4733/18

Апеляційний суд Харківської області в складі судді судової палати у цивільних справах Коваленко І.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року в складі судді Сенаторова В.М.,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року позовні вимоги Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2012 року заяву ОСОБА_3про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

18 липня 2018 року на вказане заочне рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року з посиланням на те, що вона вважала, що після продажу її квартири на прилюдних торгах всі вимоги ПУМБ до неї погашені, оскільки надалі вона не отримувала від ПУМБ ніяких претензій. Крім того апелянт посилається на те, що вона є пенсіонером і інвалідом, має незадовільний стан здоров'я після травми 2005 року. Також, відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2016 року ОСОБА_3 призначено опікуном матері ОСОБА_4 і вона вимушена була доглядати за своєю хворою похилого віку матір'ю. Та у зв'язку з продажем квартири на прилюдних торгах по заниженій вартості, були порушені її права та вона була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом та за результатами розгляду рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2014 року її позовні вимоги були задоволені та визнано недійсним укладений за результатами прилюдних торгів договір купівлі-продажу квартири.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (чинного на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду ухвалено 01 грудня 2011 року, ухвалою від 21 травня 2012 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. З апеляційною скаргою на заочне рішення ОСОБА_3 після залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до суду не зверталась. В матеріалах справи міститься апеляційна скарга ОСОБА_3 від 04 листопада 2013 року на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2013 року, якою було задоволено заяву ТОВ «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2018/2-258/11/13. В зазначеній апеляційної скарги відповідач посилається на заочне рішення від 01 грудня 2011 року, тобто апелянту на той час було відомо про існування заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року.

У червні 2018 року ОСОБА_3 повторно звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Київського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі від 18 липня 2018 року на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року ОСОБА_3 не заперечує про те, що їй було відомо про існування заочного рішення суду, однак вона його не оскаржувала оскільки вважала, що всі вимоги ПУМБ до неї погашені.

Тобто, апелянт був обізнаний про існування оскаржуваного рішення суду, проте, не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений чинним на той час законодавством. А подав апеляційну скаргу через сім років.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З огляду на вищенаведене вважаю, що зазначені апелянтом обставини не є поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року і підстав для поновлення строку не вбачається.

Таким чином, наявні підставі для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року в складі судді Сенаторова В.М по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя - І.П. Коваленко