Справа № 523/6320/18
Провадження №2/523/3304/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді- Середа І.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу №97-713 від 29.09.1997 року квартири № 140, загальною площею 36,3 кв.м., в будинку №60 по вул. Жоліо-Кюрі в м. Одесі, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», дійсним.

В обгрунтування вимоги позивач вказував на те, що він є спадкоємцем за законом ОСОБА_5О, яка як один з покупців вищевказаної квартири, інший покупець-Кленінгер О.І., виконала усі умови договору, відбулося повне його виконання покупцями та продавцем, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сплатили грошові кошти за квартиру, вселилися в неї, сплачували за комунальні послуги, виконували усі права та обовязки власників. 06.04.2017р. ОСОБА_5 померла. Звернувшись у визначений законом час до приватного нотаріуса одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_2 отримав письмове повідомлення з рекомендацією звернутись до суду у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства.

Сторони у засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, представник позивача ОСОБА_7 надав заяву про підтримання заявлених вимог та про слухання справи за їх відсутності. В матеріалах справи є заява відповідача ОСОБА_3 про визнання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду справи було встановлено, що 29 вересня 1997 року ОСОБА_3, діюча від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 продала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .купили квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34,2 кв.м, корисною площею 35,3 кв.м., яка складається з однієї кімнати, житловою площею 18,7 кв.м., а також: кухні, санвузлу, коридору. Сторони зареєстрували договір на Одеській Універсальній біржі «Вітязь», реєстраційний №97-713, але нотаріально його не посвідчили.

На підставі даного договору за ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з 09.10.1997 1995 року було зареєстровано право власності на придбаний об'єкт нерухомості у ОМБТІ під №240 пр.стр.131 реєстр №351 (а.с.4-зворот).

Свої зобовязання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідач передала у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вказану квартиру, а останні сплатили за це її вартість та вселилися у житло.

Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року, ст.47 ЦК УРСР якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Яких-небудь суперечок між сторонами договору судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору,передбачена ст..227 ЦК Української УРСР 1963 року.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на 1997 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов про укладення договору купівлі-продажу № 140, в будинку №60 по вул. Жоліо-Кюрі в м. Одесі, покупці сплатили продавцю обумовлену суму тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України.

06.04.2017 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 07.04.2017р. Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №330.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з рішенням Суворовського районного суду м.Одеси 06.03.2018 року справа №523/17818/17 було встановлено факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_5, а саме, що вони є сином та матір'ю, відповідно.

18.04.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на імя ОСОБА_2 було направлено письмове повідомлення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що наданий ОСОБА_2 правовстановлюючий документ не відповідає вимогам чинного законодавства та рекомендовано звернутись до суду за визнанням дійсним договору №97-713 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською Універсальною біржею «Вітязь» 29.09.1997р., дійсним.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, на підставі викладеного,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати договір №97-713 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, загальною площею 34,2 кв.м, корисною площею 35,3 кв.м., яка складається з однієї кімнати, житловою площею 18,7 кв.м., а також: кухні, санвузлу, коридору, укладений 29.09.1997 року на Одеській Універсальній біржі «Вітязь», між ОСОБА_3, діючою від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 і ОСОБА_4, дійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: