Справа № 647/1742/18
№ провадження 2/647/609/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01.10.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Миргород В С.
при секретарі Татаровській І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, суд
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, посилаючись на те, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2. На даний час позивач навчається на денній формі навчання на спеціальності «Технологія обробки матеріалів на верстатах і автоматичних лініях» у Херсонському політехнічному коледжі Одеського національного політехнічного університету (I-II рівня акредитації), ліцензія АЕ № 636824 від 19.06.2015 року на 4 курсі з 01.09.2017 року наказ № 322 від 31.08.2017 року. В звязку з тим, що він навчається на денній формі навчання, він не має змоги себе утримувати, тому просив суд стягнути з відповідача аліменти на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, у звязку з продовженням навчання, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання до 30.06.2019 року.
Позивач у підготовче засідання не зявився, надав до суду заяву згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.
В позові позивачем було заначено адресу відповідача: м. Берислав, вул.. Свєрдлова, б. 20. Згідно довідки УДМС України в Херсонській області від 24.09.2018 року, місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. Згідно довідки Бериславської міської ради № 6055 від 18.09.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 20. Відповідно даний позов позивачем направлений до розгляду до Бериславського районного суду Херсонської області, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що виклики до суду не були вручені, оскільки конверт з судовою повісткою повернуто до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 12). Тому виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду.
Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Положення ст.ст. 5, 10 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ № 084269 виданого 27.07.2000 року Бериславським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області, батьком ОСОБА_3, який народився 29.04.200 року, зазначено ОСОБА_2.( а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серії 1-КГ № 005503 виданого Бериславським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 09.06.2016 року, ОСОБА_3 змінив прізвище на «Русін».(а.с. 7).
Згідно довідки виданої Херсонським політехнічним коледжом Одеського національного технічного університету № 222/18 від 04.07.2018 року ОСОБА_1 навчається в Херсонському Політехнічному Коледжі Одеського національного технічного університету (1-11 рівня акредитації) на 4 курсі денного відділення з 01.09.2017 року, наказ № 322 від 31.08.2017 року, спеціальність «Технологія обробки матеріалів на верстатах і автоматичних лініях, стипендію не отримує, термін закінчення коледжу 30.06.2019 року . (а.с.8).
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення повноліття.
Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно ст. 199 СК України: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання; 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Тобто, якщо дитина яка досягла повноліття вирішила продовжити навчання по закінченні загальноосвітнього навчального закладу, і якщо обов'язок по утриманню батьками не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку.
Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 80 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 7 ст. 8 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням розяснень, які містяться у пункті 15 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позивач на підтвердження того, що він потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати матеріальну допомогу, доказів суду не надав, чим не виконав вимоги ст..ст.80,81 ЦПК України, відповідно до яких сторона забов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та обґрунтувати належність конкретного доказу.
За таких обставин у задоволені позову належить відмовити.
На підставі ст.ст. 181-184,200, 199 СК України та, керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268, 280-283 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання відмовити за його необґрунтованістю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Позивач ОСОБА_1, Херсонська область, м.Берислав, вул.. Херсонська, б. 167, кв. 30, РНКОПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, Херсонська область, м.Берислав, вул.. Свєрдлова, б. 20

Повне рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя В. С. Миргород