Справа № 645/3859/18
Провадження № 2-з/645/42/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року місто Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Кривиженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд витребувати автомобіль ЗАЗ FORZA AF 4854 (легковий комбі-В), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕР № 3 ГУМВСУ Харків 21.05.2013 року, шасі (кузов, рама, коляска) № Y6DAF4854D0023292, обєм двигуна 1457 см. куб, білий колір, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САО 979708, ключі до нього та технічний паспорт у ОСОБА_2 та повернути його власнику ОСОБА_1.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі.

Одночасно із позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій посилається на те, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 виник спір щодо автомобіля ЗАЗ FORZA AF 4854 (легковий комбі-В), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки відповідач ухиляється від добровільного вирішення спору, погрожує знищити автомобіль. З метою захисту, на її думку, порушених прав позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб, оголосити розшук транспортного засобу, з подальшою передачею його на відповідальне зберігання позивачу по справі.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подану одночасно з предявленням позову, з дотриманням порядку, встановленого ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про витребування у відповідача спірного автомобіля, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, що потягне відсутність можливості поновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача, приймаючи до уваги, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, а також те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків, а також те, що вжитий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами і має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна.

Вирішуючи питання про оголошення у розшук транспортного засобу суд виходить з наступного.

Приписами ст. 150 ЦПК України не визначено такий вид забезпечення позову як розшук. Також вимога щодо передачі спірного автомобіля на відповідальне зберігання позивачу задоволенню не підлягає, оскільки позивачка має інтерес в результаті вирішення спору, а відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору. Крім того, судом вжито захід забезпечення позову у виді заборони відчуження, який може забезпечити виконання рішення суду, а також, який є співмірним з заявленими вимогами позивача.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині розшуку транспортного засобу та передачі спірного автомобіля на відповідальне зберігання позивачу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Заборонити відчуження майна - автомобіля ЗАЗ FORZA AF 4854 (легковий комбі-В), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕР № 3 ГУМВСУ Харків 21.05.2013 року, шасі (кузов, рама, коляска) № Y6DAF4854D0023292, обєм двигуна 1457 см. куб, білий колір.

В іншій частині заяви - відмовити.

Копію ухвали направити для негайного виконання до Головного сервісного центру МВС України (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Лук'янівська, 62), та Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області (юридична адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: