АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2018 року м. Херсон

справа № 664/3661/15-ц

провадження №22-ц/791/287/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г. ,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Бойко В.П. від 07 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що з 26 липня 1997 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З вересня 2013 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені. У жовтні вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Під час шлюбу ними придбано наступне майно: житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2; автомобіль NISSAN JUKE,2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1; автомобіль ГАЗ 33021,2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

У зв'язку з тим, що вони не можуть дійти згоди з приводу поділу спільного майна, просила суд:

1)поділити в натурі житлові будинки з господарчими та побутовими спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, визнавши за нею право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та на частину господарчих та побутових споруд розташованих за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням вартості майна виділеного відповідачу, визнати за відповідачем право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1;

2)розділити майно подружжя, виділивши у її власність автомобіль NISSAN JUKE,2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1, а відповідачу автомобіль ГАЗ 33021,2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

У березні 2016 року ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначив, що крім майна, що зазначила позивач у первісному позові ними було придбано наступне майно: три балагани для вирощування ранньої сільськогосподарської продукції розміром: 48 м (довжина) х 8 м (ширина) х 3 м (висота), виготовлені з металевої круглої труби діаметром 40 мм, товщиною 3,5 мм, обтягнуті поліетиленовою плівкою, вартістю 50000,00 грн. кожен; дві теплиці для випрошування ранньої сільськогосподарської продукції: а) розміром 22м х 8 м х 3 м, виготовлена з металевої труби діаметром 32 мм, обтягнута поліетиленовою плівкою, з паровим опаленням, вартістю 90000,00 грн; б) розміром 22 м х 5 м х 3 м, виготовлена з металевої труби діаметром 32 мм, обтягнута поліетиленовою плівкою, з паровим опаленням, вартістю 60000,00 грн, які розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1, загальна вартість яких становить 300000,00 грн.

У зв'язку з тим, що між ними угоди про добровільний поділ спільного майна подружжя не досягнуто, просив суд:

1)виділити у власність ОСОБА_4 частку спільного майна, вартістю 250000,00 грн, яка складається з двох балаганів для вирощування ранньої сільськогосподарської продукції розміром: 48 м (довжина) х 8 м (ширина) х 3 м (висота), виготовлені з металевої круглої труби діаметром 40 мм, товщиною 3,5 мм, обтягнуті поліетиленовою плівкою, вартістю 50000,00 грн кожен та двох теплиць: розміром 22м х 8 м х 3 м, виготовлена з металевої труби діаметром 32 мм, обтягнута поліетиленовою плівкою, з паровим опаленням, вартістю 90000,00 грн.; розміром 22 м х 5 м х 3 м, виготовлена з металевої труби діаметром 32 мм, обтягнута поліетиленовою плівкою, з паровим опаленням, вартістю 60000,00 грн.;

2)виділити у власність ОСОБА_2 частку спільного майна, вартістю 50000,00 грн., яка складається з балагану для вирощування ранньої сільськогосподарської продукції розміром: 48 м (довжина) х 8 м (ширина) х 3 м (висота), виготовленого з металевої круглої труби діаметром 40 мм, товщиною 3,5 мм, обтягнуті поліетиленовою плівкою.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково, позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено частково, вирішено розділити спільне майно подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та виділити у власність: ОСОБА_4 транспортний засіб Nissan Juke 2013, д/н НОМЕР_1, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 154620,26 гривень в рахунок відшкодування половини вартості даного транспортного засобу, виділено у власність ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2, виділено у власність ОСОБА_2 транспортний засіб ГАЗ 33021 2010 року випуску, д/н НОМЕР_2, стягнуто з ОСОБА_4 в дохід ОСОБА_2 109183,28 гривень в рахунок відшкодування різниці у вартості майна, виділено у власність ОСОБА_4 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1: в житловому будинку літ. "А": 1-й поверх у складі приміщень кухня 1-2 площею 14.0 кв.м., інв. вартістю - 68048 грн; Гараж, 1-3 площею 17.0 кв.м., інв. вартістю - 82630 грн; Топочна, 1-4 площею 5.4 кв.м., інв. вартістю - 26247 грн; Санвузол, 1-5 площею 4.4 кв.м., інв. вартістю - 21387 грн.; Коридор, 1-6 площею 11.2 кв.м., інв. вартістю - 54439 грн. Разом: 252751 грн Господарчі споруди: Тамбур літ. «а», 14232 грн.; Літня кухня літ. «Г», 124948 грн.; Підвал під літньою кухнею 13293 грн.; Гараж літ. «В», 69226 грн.; Оглядова яма ,1585 грн.; Літній душ літ. «Ж», 7953 грн.; Туалет літ. «З», інв. вартістю - 10627 грн.; 1/2 частина навісу літ. «І» - загального користування , інв. вартістю - 7064 грн; 1/2 частина колодязю (колонка питна) №1 - загального користування, 10661 грн.; 1/2 частина колодязю інженерних мереж - загального користування, інв. вартістю -1350 грн 1/2 частина зливної ями №2 - загального користування, інв. вартістю -2265 грн. 1/2 частина огорожі №3-7 - загального користування , інв. вартістю - 35425 грн. Разом: 298629 грн. Всього: 551380 грн.; виділено у власність ОСОБА_2 48/100 частки житлового будинку з надвірними буділями та спорудами за адресою АДРЕСА_1: В житловому будинку літ. "А": сходова клітина 1-1а площею 1.4 кв.м., інв. вартістю - 6805 грн.; підсобне прим. 1-1 площею 6.5 кв.м., інв. вартістю - 31594 грн.; 2-й поверх у складі приміщень Хол 2-7 площею 10.5 кв.м., інв. вартістю - 51036 грн.; вітальня 2-8 площею 16.9 кв.м., інв. вартістю - 82144 грн.; житлова кімн. 2-9 площею 13.1 кв.м., інв. вартістю - 63674 грн.; житлова кімн. 2-10 площею 10.8 кв.м. інв. вартістю - 52494 грн.; житлова кімн. 2-11 площею 17.9 кв.м. інв. вартістю - 87004 грн. Разом: 374751 грн. Господарчі споруди: Ґанок інв. вартістю - 1225 грн.; Сарай літ. «Б», інв. вартістю - 78696 грн.; 1/2 частина навісу літ. «І» - загального користування , інв. вартістю - 7063 грн.; 1/2 частина колодязю (колонка питна) №1 - загального користування, інв. вартістю - 10661 грн.; 1/2 частина колодязю інженерних мереж - загального користування, інв. вартістю - 1349 грн.; 1/2 частина зливної ями №2 - загального користування, інв. вартістю - 2266 грн.; 1/2 частина огорожі №3-7 - загального користування , інв. вартістю - 35426 грн. Разом: 136686 грн. всього: 511437 грн., стягнуто з ОСОБА_4 в дохід ОСОБА_2 14734,00 гривень в рахунок відшкодування різниці у вартості майна, виділено у власність ОСОБА_4 теплицю вартістю 163760 гривень літ.М, теплицю вартістю 104198 гривень літ.О. загальною вартістю 267958 гривень, виділено у власність ОСОБА_2 теплиці вартістю 163760 гривень кожна, літ.К та літ.М., теплицю вартістю 58638 гривень літ.Н., загальною вартістю 386158 гривень; вирішено здійснити зарахування сум, що підлягають стягненню з обох сторін та остаточно стягнути з ОСОБА_4 в дохід ОСОБА_2 160337,54 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, оскільки судом при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права, рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права. Зокрема, виділяючи позивачу за первісним позовом 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, суд виділив у власність ОСОБА_7 усі основні допоміжні приміщення, які складають основу життєзабезпечення будинку без жодної житлової кімнати, в той час як відповідачу, усі житлові кімнати на другому поверху, що є прямим відхиленням від норм ДБН щодо порядку поділу житлових приміщень, судом неправильно визначена вартість теплиць та балаганів, не враховані сплачені боргові зобов'язання за кредитним договором при купівлі автомобіля, який залишається у власності позивача, також всупереч ст.70 СК України не вмотивував необхідності чи доцільності відступу від засад рівності часток та збільшення частки позивачки до вказаної у судовому рішенні.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року /а.с.9/, який розірваний рішенням суду від 16 листопада 2015 року /а.с.325/

Від шлюбу сторони мають двох доньок: повнолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку - ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10,11/

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною другою статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з частиною першою статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За приписами частини першої статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

За роз'ясненнями, які містяться в п.п.22,23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статтею 372 ЦК України . Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

З матеріалів справи вбачається, що під час перебування в шлюбі подружжям набуто спільне майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1 /а.с.321/ з надвірними приміщеннями: сарай, гараж, літня кухня, погреб-шахта, навіс, а також три балагани для вирощування ранньої сільськогосподарської продукції розміром: 48 м (довжина) х 8 м (ширина) х 3 м (висота), дві теплиці для випрошування ранньої сільськогосподарської продукції: а) розміром 22м х 8 м х 3 м ( а.с. 122,127), розташовані на земельній ділянці площею 7000 м.кв.;

- житловий будинок АДРЕСА_2, розташований на земельній ділянці площею 4347 кв.м. / а.с.319/;

-транспортний засіб ГАЗ 33021,1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 /а.с.103/;

-автомобіль NISSAN JUKE, НОМЕР_1, 2013 року випуску /а.с.103/;

Як вбачається з архівного витягу рішення Великокопанівської сільської ради №87 від 23.08.1995 року, ОСОБА_2 виділено земельну ділянку в розмірі 0,21 га та затверджено забудовником індивідуального жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 / а.с.323/.

З державного акту на право власності на землю від 25 січня 2000 року вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Великокопанівської сільської Ради від 13.10.1999 року №98 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,70 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 /а.с.324/. Проте вимоги переходу права власності на частину земельної ділянки з урахуванням вимог ст.ст.81,116, 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, позивач не заявляла.

За висновком експерта №Вс-17 від 29.07.2016 року ринкова вартість автомобіля Ниссан - 309 240 грн 51 коп, ринкова вартість вантажного автомобіля ГАЗ- 33021 - 17 506 грн 72 коп /а.с.82-91/ .

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №0207 від 20.03.2017 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами у АДРЕСА_2 згідно Звіту про незалежну оцінку від 27.02.2017 року на момент дослідження становить - 126 690 грн./а.с.144/, ринкова вартість житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами у АДРЕСА_1 згідно Звіту про незалежну оцінку від 27.02.2017 року на момент дослідження становить - 818 482 грн/а.с.144/.

Також у зазначеному висновку експерт зробив висновок про неможливість поділу будинку АДРЕСА_2, та запропонував два варіанта поділу будинку АДРЕСА_3 , зазначивши, що переобладнання системи комунікації при розподілі житлового будинку по ? частині не передбачено, оскільки до рішення суду невідомо, які і кому із співвласників відходять приміщення житлового будинку та господарські будівлі і споруди, а відносно цього кожний із співвласників за бажанням, може проектувати систему опалення , електропостачання, водопроводу, каналізації та інше, своєї частки домоволодіння, при цьому кожний із співвласників несе майже однакові витрати /а.с.143-144/.

За запропонованими судовим експертом варіантами поділу будинку одному із співвласників пропонується перший поверх будинку на якому розташовані всі комунікації, підсобні приміщення, без житлових кімнат, а другому - другий поверх на якому розташовані лише житлові кімнати та з першого поверху - підсобне приміщення в якому розташована сходова клітина на другий поверх /а.с.150-151, 153-154/.

За роз'ясненнями, які містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Обов'язок звернення за відповідними дозволами покладений на власників будинку.

Проте, виділяючи у власність відповідача сходову клітину площею 1,4 кв.м. та підсобне приміщення де вона знаходиться площею 6, 5 кв.м., розташовані на першому поверсі будинку, а також хол, вітальню та житлові кімнати, розташовані на другому поверху будинку, суд першої інтонації не звернув увагу, на те що для облаштування окремого ізольованого житла потребується облаштування його допоміжних приміщень: кухні, сан вузла, топочної, що тягне за собою втручання в інженерні системи загального користування: водопостачання та водовідведення, опалення, електрозабезпечення.

Отже, за таких обставин здійснення втручання у інженерні системи загального користування можливе лише за умови дотримання вимог статті 152 ЖК України, отримання відповідного дозволу, що дає право на виконання таких робіт.

Проте, позивачем та відповідачем документи , що дають право на виконання таких робіт не надано. Судова колегія неодноразово роз'яснювала учасникам справи та їх адвокатам, положення ч.3 ст. 12 ЦПК України, проте вимоги ст. 152 ЖК України, учасниками справи не були виконані.

Зазначене унеможливлює виділення у власність позивача та відповідача частин будинку АДРЕСА_1 у спосіб зазначений судом першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції про поділ будинку АДРЕСА_1.

Враховуючи, що будинок АДРЕСА_1 не підлягає поділу в натурі внаслідок вищевикладених обставин, сторони не висловлювали згоду щодо отримання грошової компенсації одним з них та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду, наявні підстави для визнання ідеальних часток подружжя в цьому будинку без його реального поділу.

Оскільки теплиці та балагани, які розташовані на земельній ділянці за адресою будинку АДРЕСА_1 та зазначені у технічному паспорті на будинок, план-схемі зазначеної земельної ділянки є приналежністю до зазначеного домоволодіння та земельної ділянки, а тому вони враховуються в ідеальні по ? частині житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринкова вартість, якого визначена судовою експертизою з урахуванням теплиць та балаганів у сумі 818 482 грн.

За висновком судового експерта також не підлягає поділу будинок житловий будинок АДРЕСА_2. А отже з урахуванням вищенаведених норм сімейного та цивільного законодавства, положень завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених ст. 2 ЦПК України, відсутності згоди щодо отримання грошової компенсації одним з них та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду, колегія суддів дійшла висновку про визнання за позивачем та відповідачем ідеальних часток в цьому майніринковою вартістю 126 690 грн.

При поділі автомобілів, судова колегія виходила з їх ринкової вартості, а саме: автомобіль NISSAN JUKE,2013 року випуску - вартістю 309 240 грн 51 коп., автомобіль ГАЗ 33021,2008 року випуску, державний - вартістю 17 506 грн 72 коп..; сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу автомобіля NISSAN JUKE в сумі 47 830 грн., кредитного договору та виписки по рахунку, відповідно до якої сплачено з 27.08.2013 року по 26 листопада 2015 року - 43 613 грн., процентного співвідношення вартості спільних часток в автомобілях, а тому при визнанні за ОСОБА_4 права власності на автомобіль NISSAN JUKE,2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ринковою вартістю 309 240 грн 51 коп , а за ОСОБА_2 права власності на автомобіль ГАЗ 33021,2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ринковою вартістю 17 506 грн 72 коп, стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягає компенсація різниці вартості спільної частки в сумі 63 917 грн.28 коп.

Враховуючи викладене, норми ч.1 ст. 376 ЦПК України рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, зустрічний позов ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ринковою вартістю 126 690 грн;

? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринковою вартістю 818 482 грн.

автомобіль NISSAN JUKE,2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ринковою вартістю 309 240 грн 51 коп.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ринковою вартістю 126 690 грн;

? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринковою вартістю 818 482 грн.

автомобіль ГАЗ 33021,2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ринковою вартістю 17 506 грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці вартості спільної частки в сумі 63 917 грн 28 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Витрати по проведенню судових експертиз покласти на сторону, яка їх понесла.

На підставі викладеного, ст.69-71 СК України, ст.372 ЦК України, керуючись ст. 367, .п 2 ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 376, ст.382 ЦПК України,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ринковою вартістю 126 690 грн;

-? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринковою вартістю 818 482 грн.

- автомобіль NISSAN JUKE,2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ринковою вартістю 309 240 грн 51 коп.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ринковою вартістю 126 690 грн;

-? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринковою вартістю 818 482 грн.

-автомобіль ГАЗ 33021,2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ринковою вартістю 17 506 грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці вартості спільної частки в сумі 63 917 грн 28 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Витрати по проведенню судових експертиз покласти на сторону, яка їх понесла.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст судового рішення виготовлено 06 липня 2018 року

Суддя І.В. Склярська