Справа № 444/2830/17
Провадження № 2/444/270/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 27 липня 1991 року Позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 в Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області.

23 січня 2012 року шлюб між ними розірвано на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23.01.2012р. у цивільній справі № 2-1372/11. З пояснень Позивача вбачається, що останній звертався до нотаріуса щодо розпорядження належним Позивачу майном, однак для такого розпорядження йому потрібна згода його колишньої дружини. Нотаріус Позивачу пояснила, що право власності на житловий будинок в с.Папірня по вул.С.Бандерни,5 ним набуте на підставі свідоцтва про право власності від 15.10.2008 року в період їх шлюбу.

З таким висновком погодитися не можна, оскільки відповідно до довідки Крехівської сільської ради від 14.09.2017р. № 857 будинковолодіння № 5 по вул.Терешкової (нині ОСОБА_3) станом на 30.06.1990р. належить до суспільної групи колгоспний двір, головою двору є позивач, ОСОБА_1.

Зазначає, що таким чином даний будинок збудований його дідом та бабцею, але аж ніяк не ним та його дружиною в часі шлюбу. В 2008 році Позивач лише здійснив реєстрацію права власності яке у нього виникло ще до дати реєстрації шлюбу. Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була належно повідомлена.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 1991 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 в Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області. 23 січня 2012 року шлюб між ними розірвано на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23.01.2012р. у цивільній справі № 2-1372/11.

З пояснень Позивача вбачається, що він звертався до нотаріуса щодо розпорядження належним йому майном, однак для такого розпорядження йому потрібна згода колишньої дружини. Нотаріус йому пояснила, що право власності на житловий будинок в с. Папірня по вул. С. Бандери 5 ним набуте на підставі свідоцтва про право власності від 15.10.2008 року в період нашого шлюбу.

Відповідно до довідки Крехівської сільської ради від 14.09.2017р. № 857 будинковолодіння № 5 по вул. Терешкової (на даний час ОСОБА_3) станом на 30.06.1990р. належить до суспільної групи колгоспний двір, головою двору є ОСОБА_1.

Згідно довідки Крехівської сільської ради від 14.09.2017р. № 855 будинковолодіння № 5 по вул. Терешкової (на даний час ОСОБА_3) станом на 30.06.1990р. належить до суспільної групи колгоспний двір, головою двору є ОСОБА_1.

Відповідно до рішення Крехівської сільської ради від 28.08.2008 року № 108 « Про оформлення права власності на житловий будинок по вул. С. Бандери в с. Папірня Жовківського р-ну» дата побудови будинку є 1959 рік.

З пояснень Позивача вбачається, що даний будинок збудований його дідом та бабцею, але аж ніяк не ним самим і його дружиною в часі шлюбу.

В 2008 році Позивач лише здійснив реєстрацію права власності яке у нього виникло ще до дати реєстрації шлюбу.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Разом з тим у постановах від 3 червня, 16 грудня 2015 року та 18 травня 2016 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 5 по вул. С. Бандери (вул. Терешкової) в с. Папірня Жовківського району Львівської області особистою власністю ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.