АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/952/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/789/543/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін: представника позивача ОСОБА_1; відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 600/952/16-ц за апеляційною скаргою Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року, ухваленого суддею Гриновець О.Б., у справі за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (далі - Управління) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 15.09.2008 року була призначена державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з 11.09.2008 року до 16.04.2011 року в розмірі 130,00 грн. щомісячно. При цьому, як зазначає позивач, ОСОБА_2 була попереджена про те, що в разі надання недостовірних, неправдивих відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги, виплата такої може бути припинена, а надміру нараховані кошти вона повинна буде повернути. 26.05.2010 року позивач отримав лист від Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 26.05.2010 року №0301/1398 про те, що згідно даних Центрального сховища баз даних станом на 01.04.2010 року виявлено «двійників», які отримують державну допомогу сім'ям з дітьми, серед яких була і ОСОБА_2 Крім того, згідно наказу відділу освіти Козівської районної державної адміністрації від 01.10.2008 року №348-к ОСОБА_2 була прийнята на посаду вчителя англійської мови у 2-5 класи Великоходачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.10.2008 року до 31.08.2009 року із зайнятістю 9,5 год. Наказом відділу освіти Козівської районної державної адміністрації від 01.09.2009 року №246а-к відповідач була прийнята на посаду вчителя англійської мови у 2-5 класи Великоходачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.09.2009 року із зайнятістю 9 год. Незважаючи на ці обставини та зобов'язання відповідача повідомити позивача про вихід на роботу, ОСОБА_2 вказаного обов'язку не виконала. Відтак, позивач вважає, що вказані обставини, згідно із ч.1 ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» є обставинами, які впливають на виплату допомоги і, відповідно, на підставі вказаного, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року в задоволенні позову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, посилаючись на порушення вимог чинного законодавства, неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовну заяву Управління задовольнити повністю. Вказує, що при поданні заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 11.09.2008 року №1393, відповідач, взявши на себе зобов'язання повідомити позивача про вихід на роботу, не виконала обов'язки, покладені на неї ч.1 ст.22 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми та абз.1 п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751. Вважає, що у зв'язку з вищенаведеним, ОСОБА_2 діяла недобросовісно, оскільки не повідомила Управління про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги, а саме: про вихід на роботу на посаду вчителя англійської мови у 2-5 класи Ходачківської ОСОБА_3 ст., а також те, що відповідачка отримувала одночасно одну і ту ж саму державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації та в Управлінні соціальної політики Тернопільської міської ради, згідно листа Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 26.05.2010 року №03-01/1398. Наголошує, що кошти, одержані ОСОБА_2 у сумі 2 600 грн.державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, мають бути повернені як такі, що одержані без належної правової підстави.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнала апеляційну скаргу частково та просить частково задовольнити позов у сумі 640 грн. надміру виплаченої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 11 січня по 31 травня 2010 року, як таку, що отримана нею у подвійному розмірі у зв'язку із зміною прописки. Разом з тим, вважає, що нею не було допущено зловживань при виході на роботу із неповним навантаженням під час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки законодавство, яке діяло на той час забезпечувало право на одержання такої допомоги при роботі на умовах неповного робочого часу.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу визнала частково у сумі 640 грн. надміру виплаченої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 11 січня по 31 травня 2010 року, як таку, що отримана нею у подвійному розмірі у зв'язку із зміною прописки.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників цивільного процесу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, із скасуванням судового рішення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2008 року ОСОБА_2 звернулася до органу праці та соціального захисту із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.8).

Згідно з протоколом №442594 від 15.09.2008 року ОСОБА_2 було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 11.09.2008 року до 16.04.2011 року з виплатою 130,00 грн. щомісячно (а.с.13).

У розділі ІІ заяви на призначення усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_2 зобов'язалась повідомити орган праці та соціального захисту про вихід на роботу та про зміни в майновому стані (а.с.9).

Відповідно до листа Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 26.05.2010 року №03-01/1398 за даними Центрального сховища баз даних станом на 01.04.2010 року виявлено двійників, які отримували державну допомогу сім'ям з дітьми, серед яких була і ОСОБА_2 (а.с.15).

Наказом відділу освіти Козівської РДА від 01.10.2008 року №348-К ОСОБА_2 було прийнято на посаду вчителя англійської мови у 2-5 класи Великоходачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.10.2008 року до 31.08.2009 року з навантаженням 9,5 год. (а.с.52).

Аналогічним наказом від 01.09.2009 року №246а-К відповідача було прийнято на посаду вчителя англійської мови у 2-5 класи Великоходачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.09.2009 року з навантаженням 9 год. (а.с.53).

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

У пункті 2 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 зазначається, що державна допомога сім'ям з дітьми призначається і виплачується: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особам, що набули статусу біженця і мають право на державну допомогу на умовах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.10 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Частиною 1 ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Згідно ч.2 цієї ж статті суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Відповідно до п.п.2 п.23 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку припиняється у разі, коли особа, що отримує в органі праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виявила бажання працювати - з дня працевлаштування (початку виконання трудових обов'язків).

В той же час, відповідно до ч.8 ст.179 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за бажанням жінки або осіб, зазначених у частині сьомій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома. При цьому за ними зберігається право на одержання допомоги в період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Тривалість робочого тижня та відповідно робочий час для вчителів регламентується ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту».

Згідно абз.1 ч.1 ст.25 зазначеного Закону педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення освітнього процесу. Абзацом 2 ч.1 цієї статті встановлено, що педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку.

При цьому, відповідно до абз.1 ч.2 ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою.

ОСОБА_2 була прийнята на посаду вчителя англійської мови 2-5 класів Великоходачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.10.2008 року до 31.08.2009 року з навантаженням 9,5 навчальних годин, а з 01.09.2009 року - з навантаженням 9 навчальних годин, що відповідно становить навантаження, за обсягом менше тарифної ставки, закріпленої законом, тобто відповідач працювала в умовах неповного робочого часу.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

За період з 11 січня 2010 року по 31 травня 2010 року ОСОБА_2 було достеменно відомо про факт подвійної виплати їй соціальної допомоги по догляду за дитиною одночасно двома органами праці та соціального захисту, однак вона продовжувала отримувати дану виплату в одному з них без достатньої на те правової підстави, хоча зобов'язана була повідомити первісний орган соціального захисту населення про зміну місця своєї реєстрації і, відповідно, про початок отримання такої допомоги в іншому органі.

Згідно із довідкою Управління від 18 листопада 2016 року №7047 вбачається, що з січня 2010 року по травень 2010 року включно ОСОБА_2 щомісячно отримувала 130 грн. допомоги, а відтак за період за період з 11 січня 2010 року по 31 травня 2010 року, переплачена сума становить 640 грн. (а.с.7). Дані позовні вимоги визнані відповідачкою у суді апеляційної інстанції.

Однак, апеляційний суд не приймає доводів позивача, що ОСОБА_2 діяла недобросовісно стосовно неповідомлення Управління про вихід на роботу на посаду вчителя англійської мови у 2-5 класи Ходачківської ОСОБА_3 ст., з огляду на те, що вона працювала в умовах неповного робочого часу та при цьому мала право на одержання у спірні періоди допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства. Разом з тим, з пояснень відповідачки, даних нею як у відзиві на апеляційну скаргу, так і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що вона повідомляла в усній формі працівників Управління про свій вихід на роботу на умовах неповного навантаження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи і неправильно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про відмову в позові у повному обсязі. У зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Управління та стягнення на його користь із ОСОБА_2 640 грн. надміру виплаченої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 11 січня 2010 року по 31 травня 2010 року та відмовою у решті позовних вимог.

Питання щодо судових витрат, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції у вигляді судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, слід вирішити згідно з вимогами ч.2 ст.142 ЦПК України, повернувши скаржнику з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Управління соціальної політики Тернопільської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: с.В.Ходачків, вул.Загороди, буд.30 Козівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (, р/р 8689, банк одержувача УДКСУ в м.Тернополі Тернопільської області, МФО 838012) 640 грн. надміру виплаченої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Управлінню соціальної політики Тернопільської міської ради з державного бюджету м.Тернополя 222030101, ГУДКСУ у Тернопільській області МФО 838012 рахунок 0002, 33,50 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги відповідно до платіжного доручення №187 від 14 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 09 липня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4