Справа № 487/130/18
Провадження № 6/487/20/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючої: судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Ігнатьєва А.О., представника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в залі суду подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В своєму поданні державний виконавець вказав, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження № 51279338 з виконання виконавчого напису № 1662 виданого 30.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Проте , боржник ОСОБА_3 перешкоджає проведенню виконавчих дій та ухиляється від виконання виконавчого напису, тому головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області просив надати дозвіл на примусове проникнення до квартири №1, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв вул.Соборна (вул.Радянська),40А, яка належить боржнику ОСОБА_3 для проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області подання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження АСВП 51279338 , суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження № 51279338 з виконання виконавчого напису № 1662 виданого 30.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на квартиру № 1 в будинку номер 40А по вулиці Радянській в місті Миколаєві Миколаївської області, яка складається з 6 кімнат, загальною площею 303,60 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3. Зазначене майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, на підставі Договору іпотеки №8МЕК800056/1, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу передана в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк", місцезнаходження: 01001, місто Київ, вул. Десятинна, 4/6.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеного спірного майна, а саме: квартири № 1 в будинку номер 40А по вулиці Радянській в місті Миколаєві задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" у розмірі 7 928 718,39 (сім мільйонів дев'ятсот двадцять вісім тисяч сімсот вісімнадцять) гривень 39 копійок, що складається із заборгованості по тілу кредиту за договором про надання траншу №8МЕ0003613-2 від 10.11.2011 р. в розмірі 7 928 718,39 грн. (сім мільйонів дев'ятсот двадцять вісім тисяч сімсот вісімнадцять гривень 39 коп.). Строк (період) за який провадиться стягнення з 10.11.2011 року по 30.05.2016року».

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання,при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом , який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті,негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення (п.4 ч.3).

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Проте, державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника до відділу державної виконавчої служби, які не потребують примусового проникнення до житла; немає доказів про отримання ним викликів до відділу державної виконавчої служби; немає інформації про зареєстроване місце проживання боржника; не надано доказів, що

дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій; Таким чином відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дане подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власників будинку (квартири) та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7,10,11-13, 258- 260, 263,439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 -відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 15 днів після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області в порядку, визначеному ст.354-356 ЦПК України.

Суддя: Ж.П.Павлова