Справа № 558/540/18
номер провадження 4-с/558/2/18
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно та грошові кошти, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно та грошові кошти.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що 1 жовтня 2010 року постановою про відкриття виконавчого провадження № 21670374 головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 було накладено обтяження у виді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 10314682, який наявний в реєстрі обтяжень на час подання скарги до суду).

Їй стало відомо, що ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2010 року у справі № 2-189/10, в порядку забезпечення позову, було задоволено заяву ВАТ «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредиту, якою накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належали їй, ОСОБА_3

В той же час, за наслідками розгляду цивільної справи №2-6/11 (2-189/10) рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2011 року в задоволенні позову ВАТ «Державний ощадний банк України» в частині вимог про стягнення заборгованості по кредиту з ОСОБА_3 було відмовлено, а задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 15/2 від 16 березня 2009 року.

Вказаним рішенням суду скасовано заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2010 року, а саме: скасовано арешт майна та грошових коштів, що належать ОСОБА_3

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2011 року набрало законної сили, а тому є обовязковим для виконання.

У скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що 27 березня 2017 року вона звернулася до начальника Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області з заявою про виконання рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2011 року в частині зняття арешту з майна. Однак, вона отримала відповідь на таку заяву в якій зазначалося про те, що вказане рішення в частині зняття арешту на майно не підлягає до виконання, оскільки ухвала Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2010 року про накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_3, до відділу не надходила.

Згідно повідомлення Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 2 жовтня 2017 року № 03-04-36/355119, головним державним виконавцем Приходьком А.П. 1 жовтня 2010 року обтяжено все нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі ухвали Демидівського районного суду Рівненської області № 2-8872 виданої 30 вересня 2010 року, що підтверджують дані в автоматизованій системі виконавчого провадження, а також її було повідомлено, що у відділі державної виконавчої служби відсутні відкриті виконавчі провадження відносно неї.

В подальшому вона звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України, за наслідками розгляду якої, отримала відповідь за № Д-115/1/01-15 від 6 серпня 2018 року, у якій повідомляється про знищення всіх документів виконавчого провадження у якому було накладено арешт на її майно та грошові кошти.

Вважає, що головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 протиправно наклав обтяження у виді арешту всього майна ОСОБА_3, що позбавляє її можливості користуватися, володіти та розпоряджатися майном.

З вказаних підстав у скарзі ОСОБА_3, посилаючись на положення ст.ст. 447, 448 ЦПК України, просить визнати дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 по накладенню обтяження у виді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_3 на підстав ухвали Демидівського районного суду Рівненської області № 2-8872 від 30 вересня 2010 року неправомірними та зобовязати державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області зняти арешт з нерухомого майна та грошових коштів ОСОБА_3, що накладений на підставі ухвали Демидівського районного суду Рівненської області № 2-8872, виданої 30 вересня 2010 року.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилася, подала до суду заяву в якій просила її скаргу на дії державного виконавця розглянути без її участі, зазначала про те, що вимоги скарги підтримує (а.с. 23).

Представник Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив скаргу ОСОБА_3 розглянути без його участі (а.с. 31, 32).

Вивчивши доводи скарги ОСОБА_3, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи доводи скарги ОСОБА_3 посилається на положення ст.ст. 447, 448 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою Демидівського районного суду Рівненської обласні від 16 вересня 2010 року в цивільній справі № 2-189/10 забезпечено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредиту та накладено арешт на все майно та грошові кошти ОСОБА_3

Відповідно до рішення Демидівського районного суд Рівненської області від 31 травня 2011 року в цивільній справі № 2-6/11 (№ 2-189/10) у задоволені позову ВАТ «Державний ощадний банк України» в частині вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредиту відмовлено та скасовано заходи забезпечення позову накладений арешт на майно та грошові кошти.

Як встановлено із змісту повідомлення Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області № 03-04-36/355119 від 2 жовтня 2017 року (а.с. 13), головним державним виконавцем Приходьком А.П. 1 жовтня 2010 року обтяжено все нерухоме майно ОСОБА_3 на підстав ухвали Демидівського районного суду Рівненської області № 2-8872, виданої 30 вересня 2010 року. Згідно вказаного повідомлення зазначається про те, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_3

Відповідно до повідомлення Головного територіального управління юстиції у Волинській області № Д-115/1/01-15 від 6 серпня 2018 року встановлено, що матеріали виконавчого провадження у якому накладено арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_3, знищені.

Таким чином, судом встановлено, що будь-яких виконавчих проваджень у яких ОСОБА_3 була б боржником у Другому відділі державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області немає.

Із змісту положень ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду з скаргою на дії державного виконавця.

Однак, судом встановлено, що виконавчих проваджень у яких боржником була б ОСОБА_3 у Другому відділі державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області немає.

Разом з тим, встановлено, що арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_3 було накладено на підставі ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2010 року № 2-8872.

Однак, згідно довідки Демидівського районного суду Рівненської області, у провадженні вказаного суду цивільних справ за № 2-8872 на розгляді не було.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна та грошових коштів не підлягають розгляду в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, а підлягають розгляду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 3 червня 2016 року у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, судом встановлено згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 139212090 від 26 вересня 2018 року, що станом на 26 вересня 2018 року відсутні будь-які обтяження (арешти) майна та грошових коштів ОСОБА_3 (а.с. 33, 34).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вказаних обставин справи та зазначених правових норм, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі № 558/540/18 за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно та грошові кошти на підстав п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у звязку з тим, що скарга не підлягає розгляду в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі № 558/540/18 за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно та грошові кошти, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Розяснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду з позовною заявою в загальному порядку з вимогами про скасування арешту на майно та грошові кошти.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.