Ухвала

Іменем України

12 січня 2017 року

м. Київ

справа № 727/10712/16-ц

провадження № 61-125ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є.В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаним позовом до приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» (далі - ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго»), мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2015 року у денний час за адресою м. Чернівці, вул. Міцкевича, 9 ним виявлений факт пошкодження належного йому автомобіля марки Мерседес-Бенц Віто 115 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_2, який належить йому на праві власності. Указані пошкодження утворилися внаслідок падіння на автомобіль електричних проводів під час виконання працівниками ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» ремонтних робіт. Дані обставини підтверджуються матеріалами перевірки, проведеною поліцією на підставі звернення позивача, а також показами свідків. Вартість матеріального збитку відповідно до висновку № 42-895 оцінювача ОСОБА_6 від 12 серпня 2015 року становить 14 196 грн 61 коп. Відшкодовувати завдану шкоду відповідач на вимогу позивача відмовився, у зв'язку із чим останній звернувся до суду із даним позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_4 14 196 грн 61 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2017 рокурішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої шкоди змінено. Стягнуто з ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_4 10 822 грн 12 коп. на відшкодування шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 14 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» просить судове рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено факту завдання шкоди саме з вини працівників ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго». На момент розгляду справи позивачем проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, однак фактичних витрат на відновлення автомобіля позивачем не надано. Крім того, судами не з'ясовано чи звертався позивач у страхову компанію для отримання страхового відшкодування та чи отримав страхове відшкодування.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегії суддів дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого в незміненій частині погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що працівники ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» під час виконання своїх службових обов'язків допустили падіння електричних проводів на автомобіль позивача, у зв'язку із чим, було завдано шкоду транспортному засобу, який належить позивачу. Дані обставини підтверджуються протоколом огляду місця події, складеним працівниками Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області та показами свідків. Визначаючи розмір завданої матеріальної шкоди в сумі 14 196 грн 61 коп., суд першої інстанції виходив із висновку оцінювача ОСОБА_6 від 12 серпня 2015 року № 42-895,.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру відшкодування шкоди, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що до стягнення підлягає сума у розмірі 10 822 грн 12 коп., оскільки положеннями статті 1192 ЦК України, на які посилався позивач при поданні позову, не передбачено стягнення втрати товарного виду автомобіля, що судом першої інстанції враховано не було.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції в незміненій частині, апеляційний суд, виходив із того, що відповідачем не доведено тих обставин, що позивачем на момент розгляду справи уже було відремонтовано пошкоджений автомобіль, а також, наявності у позивача страхового полісу або виплату страхового відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином оцінено докази, подані сторонами, та встановлено обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення. Судами встановлено факт протиправної поведінки працівників відповідача, наявність вини працівників відповідача у завданні шкоди позивачу, а також причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Судами вірно застосовано до даних правовідносин положення статей 22, 1166, 1172, 1192 ЦК України. Доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо застосування вказаних норм та їх тлумачення судами.

Пунктом 5 частини четвертої статті 328 ЦПК Українивід 18 березня 2004 року № 1618-ІV, в редакції, яка була чинною на дату подання касаційної скарги, було визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Аналогічна норма міститься й у пункті 5 частини другої статті 394 ЦПК України, за змістом якої суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, не вбачається порушення судами апеляційної та першої інстанції норм матеріального права, а також норм процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів,дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта