Справа № 510/1196/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності його представника.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, оформленого на ім'я ОСОБА_2; копія державного акту серії НОМЕР_1 від 06.10.2009р. на право власності на земельну ділянку площею 0,52 га, оформленого на ім'я ОСОБА_2; копія державного акту серії НОМЕР_2 від 06.10.2009р. на право власності на земельну ділянку площею 1,64 га, оформленого на ім'я ОСОБА_2; копії витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 26.06.2017р.; копія заповіту від 13.03.2015р., оформленого на ім'я ОСОБА_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3; копії довідок відділу Держгеокадастру у Ренійському районі про нормативну грошову оцінку спірних земельних ділянок; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.06.2017р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.06.2017 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є племінницею нині померлої ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2 належали:

- - квартира АДРЕСА_1

- земельна ділянка площею 0,52 га із кадастровим номером НОМЕР_3, розташована на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 06.10.2009р. на право власності на земельну ділянку;

- земельна ділянка площею 1,64 га із кадастровим номером НОМЕР_4, розташована на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії НОМЕР_2 від 06.10.2009р. на право власності на земельну ділянку.

На випадок смерті ОСОБА_2 розпорядилася належним їй майном, 13.03.2015р. склала заповіт на ім'я позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. - померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Про це свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, згідно даних якої заява про прийняття спадщини за заповітом була подана позивачкою до Ренійської районної держнотконтори в установлений законом строк, тобто 11.01.2017р.

Останні роки перед смертю ОСОБА_2 позивачка мешкала разом із нею, доглядала за нею, як за тіткою. Відповідач на спадщину не претендує, не заперечує, щоб її оформила позивачка.

Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючого документу на вищевказані нерухомість і земельні ділянки, про що 30.06.2017р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки та квартиру, як на об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_2 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ст. 1269 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини за заповітом. Як зазначила позивачка, після смерті тітки у неї були відсутні правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та квартиру. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості у зв'язку із відмовою нотаріуса з причини відсутності правовстановлюючих документів.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання правовстановлюючих документів на земельні ділянки та квартиру, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки прийняла спадщину за заповітом, своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб'єктом набуття права власності на земельні ділянки та квартиру з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 1 ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1

- земельну ділянку площею 0,52 га із кадастровим номером НОМЕР_3, розташовану на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 06.10.2009р. на право власності на земельну ділянку;

- земельну ділянку площею 1,64 га із кадастровим номером НОМЕР_4, розташовану на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії НОМЕР_2 від 06.10.2009р. на право власності на земельну ділянку;

- що належали ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник