Справа № 159/3144/18
Провадження № 2/159/961/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Сторони перебувають в шлюбі з 25 квітня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 101. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин. Спроби налагодити стосунки в сімї позитивного результату не дають. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сімю неможливо, а тому просить шлюб розірвати.

Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач визнав позов, про що подав відповідну заву, погодився на розірвання шлюбу, тому у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Положеннями ч.3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 101 (а. с. 6).

У шлюбі в сторін народилось донька, яка є неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 7).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. З часу подання позову до суду позитивних змін у сімї не відбулось. Позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища підлягає до задоволення, оскільки відповідає положенню ст. 113 СК України.

За правилами ч. ч. 1 та 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно положень ч.1ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що судом задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, в силу ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача. Оскільки відповідач, до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подав відповідну заяву, тому враховуючи положення ч.1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 50% судового збору, який повинна була сплатити позивач при зверненні до суду, тобто 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 136, 141, 42, 200, 206, 247, 258-259, 265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Радобенко) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який зареєстровано 25 квітня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 101.

Від шлюбу одна неповнолітня дитина.

Залишити за позивачем ОСОБА_1 прізвище «Смородінова», взяте нею під час державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судові витрати у справі в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_5