Справа № 536/1483/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 29.05.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом акцептування ОСОБА_2 пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 008-16504-290513.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий paxyнок 1352 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 32200 грн.

Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 06.06.2017 р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, станом на 06.06.2017 року за Відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Договором № 008-16504-290513 від 29.05.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 49428, 61 грн., яка складається з: прострочене тіло кредиту: 33778 грн.; заборгованість за відсотками: 15650, 61 грн.

На підставі вищевикладеного просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 49428, 61 грн., яка складається з: прострочене тіло кредиту: 33778 грн.; заборгованість за відсотками: 15650, 61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. 27 листопада 2017 року надіслала на адресу суду заперечення проти позову, яке обґрунтовувала тим, що згідно позовних вимог позивач зазначає, що 29.05.2013 року між банком ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування ОСОБА_2 пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 008-16504-290513.

Згідно з п.п.2.1;2.2;2.5 частини 1 вищезазначеної заяви банк відкрив ОСОБА_1 Картковий рахунок № 1352 в національній валюті України - гривні і встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 32200, 00 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

З огляду Заяви № 008-16504-290513 вбачається, що даних, які б вказували на прохання ОСОБА_1 отримати кредит у вигляді встановленого банком кредитного ліміту на платіжну картку, домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про встановленого розміру відсотків за користування кредитом, не зазначено, анкета - заява таких даних не містить.

Умови та Правила банківського обслуговування фізичних осіб в AT « ДельтаБанк» затверджених рішенням Ради Директорів AT « ДельтаБанк» від 20.03.2013 року(протокол №14), а також правила користування платіжної карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу відповідача, оскільки в цих документах немає жодного посилання на ОСОБА_1, вони не містять підпису ОСОБА_1, що свідчить про те, що умови цих документів на неї не розповсюджуються . Крім того у заяві зазначено, що « отримала примірник Правил та ОСОБА_3 в дату підписання цієї Пропозиції», що не відповідає дійсності (примірник Правил містить 115 аркушів), такої кількості документів в день підписання Пропозиції і в подальшому вона не отримувала.

Викладена позиція співпадає з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові № 6-16цс/15 від 11.03.2015 року, відповідно до якої «за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінюються сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, формі, якщо він підтриманий його стороною(сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору , якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника».

Як зазначає позивач, що відповідно заяви № 008-16504-290513, ОСОБА_1І, разом з Умовами, визначеними в Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб в AT « ДельтаБанк» затверджених рішенням Ради Директорів AT «ДельтаБанк» від 20.03.2013 року (протокол №14) і ОСОБА_2 банку складає договір про надання банківських послуг між позичальником та банком.

Однак, ці документи не містять її підпису, вона не була ознайомлена з ними, вважає що зазначені Умови, Правила та ОСОБА_3 не є складовою частиною укладеного між нею і ОСОБА_2 договору.

Зазначала те, що заява № 008-16504-290513 про приєднання до умов та Правил банківського обслуговування фізичних осіб в AT « ДельтаБанк», яка підписана ОСОБА_1, не може вважатися договором, в розумінні ст.626 ЦК України.

Зміст заяви зводиться до того, що ОСОБА_1 лише висловила бажання на отримання кредиту, що не може вважатися обопільно досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору.

Просила врахувати по справі ту обставину, що нею була підписана Заява про приєднання до умов та « Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ « Дельта Банк», які затверджені рішенням Ради Директорів AT « ДельтаБанк» від 20.03.2013 року (протокол №14), яка оформлювалася одночасно з видачею банком картки visa international та /або master cart wordwide та /або ВОПС Дельта. В Заяві є єдина умова (притаманна договору) - це бажаний ліміт кредитної лінії - 32200 грн. Будь-яких інших умов, в тому числі істотних, які є притаманні договору, в даній заяві не вказані.

Також вважає, що копія заяви доданої до позову, яка підписана ОСОБА_1 не може підтверджувати існування боргу оскільки вона є лише Пропозицією укласти договір (оферту) в розумінні Цивільного кодексу України і для укладення договору обов'язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується доданими до позову документами.

Просила врахувати, що коли мова іде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов'язки, наслідки невиконання зобов'язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо.

Позивачем додано до позову по справі ОСОБА_2 на обслуговування платіжних карток, затверджені рішенням Тарифного комітету AT « Дельта Банк» протокол № 522 від 10.12.2012 року (сторінка 1 з 1)(без дати), в якій зазначені тарифи діючи на 10.12.2012 рік, в той час, як заява складалася 29.05.2013 року, однак доказів того, що саме ці тарифи були на час підпису заяви, суду не надано. Як зазначено у наданих позивачем ОСОБА_3 на обслуговування платіжних карток « Кредитна картка №1 Еволюція Лояльна» , вони затверджені Рішенням Тарифного комітету AT « ДельтаБанк» протоколом № 522 від 10.12 2012 року.

Крім цього, зазначене в п.5 Заяви про розміщення чинної редакції « Правил і банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ « Дельта Банк», які затверджені рішенням Ради Директорів AT « ДельтаБанк» від 20.03.2013 року(протокол №14) та тарифів, на Офіційному сайті банку, додатково свідчить про те, що їй їх на ознайомлення при підписанні заяви та інших документів при оформленні картки не надавали.

Наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір грошових коштів, який мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, він не може підтверджувати існування боргу відповідача, оскільки розрахунок доданий до позову не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Вона не можу погодитись з сумами зазначеними в розрахунку, з зазначеними платіжними періодами, періодами нарахування відсотків, вважає їх безпідставними та надуманими.

Як вбачається зі змісту позову, станом на 06.06.2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «ДельтаБанк» договором від 29.05.2013 року за № 008-16504-290513 рахується заборгованість на суму 49428, 61 грн., яка складається тіло кредиту 0, 00 грн. прострочене тіло кредиту:33778, 00 грн., заборгованість за відсотками : 15650, 61 грн. заборгованість за комісіями:0, 00 грн.

Також у позові зазначено, що «в звязку з відкликанням банківської ліцензії у AT «ДельтаБанк» відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до п.2.4 частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0, 00 грн.»

Згідно ч.3 ст.254 Цивільного кодексу України строк виконання кожного щомісячного зобовязання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Тобто право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак перебіг строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Як зазначив Верховний Суд України: «Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу...» (справа № 6-1/ цс/13)

В Постанові від 03.06.2015р. по справі № 6-31/ цс/15, зазначається: «У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу».

Дізнавшись про своє порушене право, позивач, починаючи з 29.05.2014 року, тобто після закінчення строку кредитної картки, мав предявити свої вимоги щодо погашення кожного окремого щомісячного платежу, але з позовною заявою про стягнення боргу банк звернувся лише 08.08.2017 р.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до норм ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст.258 ЦК України позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена в один рік.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до умов заяви від 29.05.2013 року за № 008-16504-290513 термін дії кредитної лінії 29 травня 2014 року, а тому строк позовної давності заборгованості за кредитною лінією закінчився 29 травня 2017 року , за відсотками закінчився 29 травня 2015 року.

Відповідно до п. 31 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2013 р. про те, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторін у спорі. Оскільки із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткового вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується і до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Також, заперечуючи проти позовних вимог, вважає що при наявності постанови Правління Національного ОСОБА_2 України від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії» та початку процедури ліквідації банку, оскільки при відкликанні банківської ліцензії припиняються всі операції, то нарахування будь-яких додаткових платежів за договором банківського обслуговування є безпідставними та незаконними.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 16.12.2013 року по справі № 5023/5556/13 зазначено, що «... з моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури банку останній втрачає право на здійснення банківської діяльності, зокрема, нарахування процентів за всіма кредитними договорами».

Правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеній в постанові від 16.12.2013 р. по справі № 5023/2491/11, - нарахування таких процентів ОСОБА_2 є частиною його банківської діяльності, здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії.

При таких обставинах, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками в сумі 15650 грн. 61 коп. слід відмовити.

У додатку до позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» відсутні документи: первинні документи бухгалтерського обліку та копії касових документів( в тому числі меморіальні ордери, заяви на видачу та переказ готівки, платіжних доручень, тощо), які підтверджують факт надання кредитних коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору, укладеного між ПАТ « ДельтаБанк» та ОСОБА_1 на підставі Заяви від 29.05.2013 року за № 008-16504-290513 шляхом акцептування ОСОБА_2 пропозиції клієнта, а також факт отримання коштів в рахунок погашення заборгованості по кредиту; копії документів щодо направлення відповідачці ОСОБА_2 повідомлення про наявність заборгованості по кредитному договору зі встановленням строку її погашення відповідно до п.7.15.5.1 « Правил банківського обслуговування фізичних осіб в AT « ДельтаБанк», копії документів щодо отримання ОСОБА_1 картки, де б зазначалася дата її дії, « Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ « Дельта Банк», які затверджені рішенням Ради Директорів AT « ДельтаБанк» від 20.03.2013 року (протокол №14) .

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким відмовити у позові ПАТ « ДельтаБанк» до неї про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 008-16504-290513.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом акцептування ОСОБА_2 пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 008-16504-290513.

Твердження відповідача про те, що з Заяви № 008-16504-290513 вбачається, що даних, які б вказували на прохання ОСОБА_1 отримати кредит у вигляді встановленого банком кредитного ліміту на платіжну картку, домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про встановленого розміру відсотків за користування кредитом, не зазначено, анкета - заява таких даних не містить.

Умови та Правила банківського обслуговування фізичних осіб в AT « ДельтаБанк» затверджених рішенням Ради Директорів AT « ДельтаБанк» від 20.03.2013 року (протокол №14), а також правила користування платіжної карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу відповідача, оскільки в цих документах немає жодного посилання на ОСОБА_1, вони не містять підпису ОСОБА_1 , що свідчить про те, що умови цих документів на неї не розповсюджуються . Крім того у заяві зазначено, що « отримала примірник Правил та ОСОБА_3 в дату підписання цієї Пропозиції», що не відповідає дійсності( примірник Правил містить 115 аркушів), такої кількості документів в день підписання Пропозиції і в подальшому вона не отримувала спростовується наступним обставинами справи:

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно змісту ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно змісту ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Тобто, відповідно до заяви № 008-16504-290513, ОСОБА_1 запропонувала ПАТ «Дельта Банк» укласти договір на невизначений строк дії зокрема на наступних умовах:

1.1. Відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки відповідно до п.2.1 ч.2 цієї пропозиції;

1.2. Оформити платіжну картку платіжної системи, визначеної у п.2.5 ч.2 цієї пропозиції;

1.3. Встановити ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у пунктах 2.3. та 2.4. ч.2 цієї пропозиції;

1.5. Всі інші умови взаємовідносин з ОСОБА_2 з приводу відкриття та обслуговування Рахунку, зазначеного в п. 2.1. Частини 2. цієї Пропозиції та Картки, зазначеної в п. 2.5. Частини 2. цієї Пропозиції, а також ліміту Кредитної лінії визначені в Правилах та ОСОБА_2;

2. Вона підтверджує своє розуміння і згоду з тим, що:

2.1. Момент прийняття (акцепту) ОСОБА_2 її пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та

Правилах, вважатиметься дата відкриття банком Рахунку, визначеного у п. 2.1. Частини 2 цієї Пропозиції.

2.2.Пропозиція щодо укладення Договору є чинною для її прийняття ОСОБА_2 протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання мною цієї Пропозиції.

2.3 Встановлення ліміту Кредитної лінії є безумовним правом ОСОБА_2 та здійснюється ОСОБА_2 в межах максимально погодженої суми, наведеної у п.3. Частини 3, цієї Пропозиції

2.5. До підписання нею цієї Пропозиції вона була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення ліміту Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

2.6 Прийняття ОСОБА_2 цієї Пропозиції до розгляду не тягне за собою виникнення у банку обов'язку щодо її погодження (акцепту) та відкриття Рахунку чи встановлення кредитної лінії. ОСОБА_2 може відхилити її Пропозицію (оферту) та відмовити у наданні Кредитної лінії без пояснення причин.

3. З огляду на її фінансовий стан та кредитну історію просить ОСОБА_4 встановити в момент укладення або протягом дії Договору ліміт Кредитної лінії та строк користування цим лімітом в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 100 000, 00 (сто тисяч) гривень.

4. Надала ОСОБА_2 право, з огляду на її кредитну історію протягом дії Договору, на власний розсуд ініціювати зміну ліміту Кредитної лінії у межах, визначених згідно п. 2.3. частини 2 цієї Пропозиції, або з перевищенням таких меж, з повідомленням її про це у спосіб, визначений Правилами.

5. Повідомлена, що чинна редакція Правил та ОСОБА_3 розміщені на Офіційному сайті ОСОБА_2, і вона зобов'язана періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх

чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснених операцій за Рахунком, у спосіб та в порядку, визначеними у Правилах.

7. Вона погоджувалась що:

7.1 Складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та ОСОБА_2, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких вона неухильно зобов'язується дотримуватися.

7.2. Отримувати від ОСОБА_2 (його уповноважених осіб) інформацію про прийняття або відмову у прийнятті цієї Пропозиції, встановлення ліміту Кредитної лінії, про факти

невиконання нею зобов'язань за Договором, про розмір існуючої заборгованості, про строки та умови погашення такої заборгованості, про зміну умов обслуговування

клієнтів, тощо - за її електронною адресою та/або на номер її мобільного телефону, повідомлений ОСОБА_2, за вибором ОСОБА_2.

8. Підтвердила, що отримала від ОСОБА_2 інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-Ш "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

9. Підтвердила, що отримала від ОСОБА_2 примірник Правил та ОСОБА_3 в дату підписання нею цієї" Пропозиції, що підтверджується її підписом внизу цієї Пропозиції.

11. Підтвердила, що отримала Картку 535724 та ПІН до Картки їй відомий.

У даній ОСОБА_5 містяться всі необхідні передбачені законом істотні (та другорядні) умови, які викладені у письмовій формі та підтверджені волевиявленням ОСОБА_1 пропозиції до ОСОБА_2 укласти з нею Угоду про надання кредиту на вищевказаних умовах.

Вищевказана угода підписана ОСОБА_1 особисто.

В свою чергу, з іншої сторони, згідно Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання кредиту ПАТ «ДельтаБанк» підтвердив, що прийняв пропозицію ОСОБА_1 про що свідчить підтвердження відповідно до п.11 про отримання картки 535724.

Тому, в порядку передбаченому ст.ст. 638, 641 ЦК України та іншими нормами чинного законодавства між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання відповідного кредиту.

Крім цього, що стосується факту надання кредиту ОСОБА_1 суд зазначає, що згідно виписки по рахунку наданого позивачем вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала операції по наданому їй картковому рахунку, зокрема: погашення кредитного рахунку, поповнення карткового рахунку, використання кредитних коштів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий paxyнок 1352 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 32200 грн.

Позивач вказував, що відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 06.06.2017 р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за відсотками станом на 06.06.2017 року - 15650, 61 грн.

Суд не може погодитись з даними висновками позивача про прострочену заборгованість станом на 06.06.2017 року з огляду на наступне:

Як зазначав сам позивач в своєму позові, на підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 і 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 p.), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ОСОБА_2 з 05.10.2015 р.

Відповідно до частини 3 статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначені Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Згідно зі ст. 2 зазначеного Закону про банки банк, це - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банківська ліцензія, це - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

Статтею 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

До банківських послуг, зокрема належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також: інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ, зокрема, належать банки; фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонд)- гарантування вкладів фізичних осіб (дачі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між: Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ;an=29">ст. 3 вказаного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює зокрема повноваження органів управління банку.

У відповідності до ч. 9 ;an=825823">ст. 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, слід зробити висновок, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ «Дельта Банк» фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, в зв'язку з чим втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам.

Вказане вище підтверджується судовою практикою, зокрема, колегія суддів Вищого господарського суду України при розгляді справи N 5023/5556/13 у своїй постанові від 16.12.2013 р. зазначила, що "…з моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури банку останній втрачає право на здійснення банківської діяльності, зокрема, нарахування процентів за всіма кредитними договорами".

Подібна позиція також висловлена у постанові Вищого господарського суду України по справі N 5023/2491/11 від 06.02.2013 р. в якій зокрема зазначено: "... нарахування таких процентів ОСОБА_2 є частиною його банківської діяльності, здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії".

Таким чином, в силу наведених положень законодавства відкликання банківської ліцензії (початок процедур ліквідації банку) означає і припинення позивачем як банком нарахування відсотків за Кредитним договором як складової банківської діяльності, зважаючи на неможливість здійснення будь-яких банківських операцій, а тому нарахування і вказування у розрахунку заборгованості сум нарахованих відсотків до погашення з 05 жовтня 2015 р. - є неправомірним, у зв'язку з чим відповідачу слід частково відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути станом на 01.10.2015 року заборгованість за відсотками у розмірі 5790, 44 грн.

Відповідно до ст.549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 39568, 44 грн., яка складається з: прострочене тіло кредиту: 33778 грн.; заборгованість за відсотками: 5790, 44 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5