Справа№592/819/18
Провадження №2/592/1030/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Строколіс В.Г.,

позивача ОСОБА_1.

представника відповідача Челядіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекціїї Фонду соціального страхування України у Сумській області про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.01.2018 р. звернулась до суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про скасування наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 21.12.2017 №397-К «Про звільнення ОСОБА_1» з 29 грудня 2017 року у зв'язку скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України в частині звільнення позивачки з роботи, поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 29.12.2017 року по час ухвалення рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

У липні 2004 року позивач була прийнята на роботу на посаду головного спеціаліста-юриста юридичного відділу Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд). 26 травня 2017 року отримала повідомлення «про зміни в організації праці», а саме: відповідно до наказу Фонду від 22.05.2017 року №258-ОС «Про припинення (Фонду) шляхом приєднання). У червні 2017 року від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області позивачу надано листа про те, що з невідомих причин запропоновано посаду головного спеціаліста у відділі обліку страхувальників та доходів у Фонді та повідомлено, що у разі не згоди на переведення з посади головного спеціаліста юридичного відділу на посаду головного спеціаліста відділу обліку страхувальників та доходів Фонду до 01.07.2017 року, позивача буде звільнено. На оскарження про переведення на іншу посаду часу не було, оскільки доглядала за хворою матусею, яка померла 17.08.2017 року та перебувала у траурі та взнала про те, що посаду головного спеціаліста юридичного відділу Фонду запропоновано ОСОБА_3, який є сином заступника начальника Фонду.

Перебуваючи у відпустці 26.10.2017 року отримала листа «Попередження» про зміну в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема про зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади, які вступають в дію з 01.01.2018 року та про можливе майбутнє вивільнення. 18.12.2017 року було надано листа первинної організації профспілки державних установ Фонду про надання згоди на звільнення позивача відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, а 21.12.2017 року звернулася до голови кадрової комісії Фонду щодо надання будь-якої роботи у Фонді, але відповідь була негативна. 29.12.2017 року позивач була ознайомленеа з наказом №397-К від 21 грудня 2017 року і була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників. Вважає її звільнення з роботи незаконним та безпідставним виходячи з того, що при вивільненні працівників було порушено вимоги ст.49-2 КЗпП, а саме про персональне попередження не пізніше ніж за два місяця про наступне вивільнення працівників, а також стосовного переважного права щодо залишення на роботі, визначене ст.42 КЗпП України і не було запропоновано іншої роботи.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, просила його задовольнити, виклала факти зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти пред'явленого до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на заперечення викладені у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що: постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України» з 01.01.2018 року затверджена гранична чисельність працівників Фонду у кількості 154 штатних одиниць. Постановою правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 №50 «Про затвердження структури органів Фонду» затверджена структура робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яка вводиться в дію з 01.01.2018 року. Окрім цього, наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 23.10.2017 року №572 затверджена гранична чисельність працівників Управління та його відділень у кількості 154 штатних одиниць та начальнику Управління рекомендовано провести до 01.11.2017 р. передбачені чинним законодавством заходи щодо попередження працівників управління та його відділень про зміну в організації виробництва і праці та про зміни істотних умов. Погоджений директором виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 31.10.2017 року штатний розпис Сумського відділення, який введений в дію з 01.01.2018 року. Таким чином на підставі перелічених документів в Управлінні відбулися зміни в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності та штату працівників. Керуючись вимогами ст.ст.32, 40, 49-2 КЗпП України позивача листом від 27.10.2017 було ознайомлено та персонально попереджено про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема про зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади, які вступлять в дію з 01.01.2018 р. та про можливе майбутнє звільнення. Так, позивач поставивши свій підпис на попередженні 27.10.2017 року була повідомлена про можливе звільнення не пізніше ніж за два місяці до часу вивільнення. ЇЇ посилання на порушення Управлінням ст.49-2 КЗпП України, стосовно переважного права щодо залишення на роботі, є безпідставним, оскільки у зв'язку з реорганізацією виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому ОСОБА_1 працювала на посаді головного спеціаліста юридичного відділу, 16.06.2017 позивачці було запропоновано посаду головного спеціаліста відділу обліку страхувальників та доходів Управління. на яку в подальшому її було призначено за її згодою з 01.08.2017 року по 29.12.2017 року, а відповідно до нового штатного розпису Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, відділ обліку страхувальників та доходів України ліквідований, і відповідно посади всіх спеціалістів цього відділу були скорочені. Отже, враховуючи, що було скорочено всі посади відділу обліку страхувальників та доходів України, переважне право на залишення на посаді ОСОБА_1 не застосовувалось. Позивачем не враховано, що переважне право на залишення працівника на роботі не тотожне переважному праву його працевлаштування на нову посаду. Перше право за більш кваліфікованими працівниками визначається ст.42 КЗпП України, а друге ні. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю. В звязку з тим, що відбулось значне із 78 до 55 скорочення, вакантних посад, які можна було б запропонувати працівникам, посади яких скорочувались, не було. Ураховуючи вказані обставини, наказом Управління від 21.12.2017 р. №397-к ОСОБА_1 звільнено з роботи 29.12.2017 р. у звязку зі скороченням штату працівників на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України. Звільнення позивача було погоджено з органом профспілки, який діє Управління дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області і членом якої вона є. Позивачу у день звільнення видана трудова книжка та копія наказу про звільнення, проведені остаточні розрахунки, виплачена грошова компенсація невикористаної щорічної основної відпустки, вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача повідомив, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області у встановленому порядку 27.10.2017 року було проінформовано Державну службу зайнятості шляхом подання звітності (форма №4-ПН) про заплановане масове вивільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці. Таким чином, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області під час звільнення позивача діяло в межах чинного трудового законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується сторонами, у зв'язку з реорганізацією виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому ОСОБА_1 працювала на посаді головного спеціаліста юридичного відділу, 16.06.2017 року позивачці запропоновано було посаду головного спеціаліста відділу обліку страхувальників та доходів Управління і ОСОБА_1 з 01.08.2017 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу обліку страхувальників та доходів Управління.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено створити Фонд соціального страхування України реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності .

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 року №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», у відповідності до вимог статті 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», затверджено з 01.01.2018 року граничну чисельність працівників Фонду у кількості 5192 штатних одиниці, у тому числі граничну чисельність працівників виконавчої дирекції Фонду 188 штатних одиниць. /а.с.19/

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 року №50 «Про затвердження структури органів фонду», затверджена структура робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яка вводиться в дію з 01.01.2018 року, згідно якої до Управління виконавчої дирекції Фонду у Сумській області входить 10 відділень, в тому числі і Сумське відділення, яке включає в себе: Сумський район, м. Лебедин, Лебединський район, Краснопільський район /а.с.20-21/.

Наказом директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України №572 від 23.10.2017 року «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Сумській області з метою виконання постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України затверджено граничну чисельність працівників управління виконавчої дирекціїї Фонду соціального страхування України у Сумській області та його відділень у кількості 154 штатні одиниці (а.с.22).

Протоколом №4 від 15.12.2017 року засідання кадрової комісії управління виконавчої дирекціїї Фонду соціального страхування України у Сумській області ретельно були досліджені та обговорені пропозиції начальників відділень, які проаналізували нові штатні розписи та рзглянули кваліфікаційні характеристики працівників відділень та були складені списки працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та його відділень, які підлягають звільненню 29.12.2017 року (а.с.23-26).

На засідання кадрової комісії управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 26.12.2017 року за участю ОСОБА_1, де розглядалася заява ОСОБА_1 про її працевлаштування, були розглянути різні варіанти та роз'яснено про відсутність вакантних посад і вирішено про зарахування ОСОБА_1 у кадровий резерв управління (а.с.31-32).

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області №14-ос від 15.05.2017 року затверджено штатний розпис управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області згідно якого штатна чисельність посад склала 78 штатних одиниць (а.с.33-34)

Наказом виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від 23.10.2017 року №572 «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Сумській області», відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 №47, затверджено штатний розпис управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 31.10.2017 року з граничною чисельністю працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області у кількості 55 штатних одиниць /а.с.35/

24 жовтня 2017 року головному спеціалісту відділу обліку страхувальників та доходів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській облсаті ОСОБА_1 було вручене письмове попередження від 24.10.2017 року б/н, яким відповідно до вимог статей 32, 40, 49-2 Кодексу законів про працю України, керуючись постановами правління Фонду від 12.09.2017 №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», від 10.10.2017 р. №50 «Про затвердження структури органів Фонду», від 10.10.2017 р. №51 «Про затвердження схем посадових окладів працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органів», від 10.10.2017 р. №52 «Про внесення змін до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України», а також наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 23.10.2017 р. №572 «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Сумській області», попереджено про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема про зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади, які вступають в дію з 01.01.2018 р. та про можливе майбутнє звільнення, про що мається її власноруч поставлений підпис з зазначенням дати 27.10.2017 року. /а.с. 52/.

Ствердження позивачки про відсутність її підпису спростовується даним попередженням і здивувалася відкеля цей підпис, але не заперечувала, що підпис належить саме їй.

03.10.2017 р. начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області голові первинної профспілки державних установ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області було направлено повідомлення, що 12.09.2017 року правлінням Фонду соціального страхування України прийнято постанову №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України». Цим документом з 01.01.2018 затверджено граничну чисельність працівників Фонду у кількості 5192 штатні одиниці, що передбачає скорочення на 35 відсотків наявних штатних одиниць. Згідно з постановою відбудуться відповідні зміни і в структурі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та його відділень, скорочення працівників, зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці та після отримання нової структури управління та затвердження штатних розписів апарату управління та відділень управління первинну організацію профспілки буде повідомлено додатково про заходи щодо визначення звільнень працівників (а.с.71).

Начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області листом від 15.12.2017 №11-1108 доведено до відома голову первинної профспілки державних установ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, що у зв'язку зі скороченням чисельності працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та його відділень на підставі наказу виконавчої дирекції соціального страхування України від 23.10.2017 №572 «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області» та штатного розпису, який вступить в дію з 01.01.2018 року, а також у зв'язку з неможливістю переведення на іншу роботу та відмовою від переведення на іншу роботу, управління виконавчої дирекції Фонду у Сумській області просить згідно зі ст.43 КЗпПУ дати згоду на розірвання трудового договору, у тому числі і з ОСОБА_1 (а.с.59).

Крім того, 18.12.2017 року ОСОБА_1 було вручено лист, яким повідомлено, що до первинної організації профспілки державних установ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області надійшло звернення від управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про надання згоди на звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України та повідомлено, що засідання профспілкового комітету з вирішенням цього питання відбудеться 19.12.2017 року об 11.00 год. /а.с.7/.

Згідно витягу з протоколу №8 від 19.12.2017 року засідання профспілкового комітету первинної організації профспілки державних установ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, на якому була присутня і ОСОБА_1, були вислухані члени профспілки і у зв'язку з відсутністю вакантних посад та неможливістю переведення на іншу посаду надана згода управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області на звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу обліку страхувальників та доходів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Сумській обалсті /а.с.27/.

Відповідно інформації про запланове масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці Управління виконавчої дирекціїї соціального страхування України у Сумській області подали звітність (форма №4-ПН) до територіального органу Державної служби зайнятості України у Сумській області від 27 жовтня 2017 року /а.с.58/.

Згідно наказу в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 21.12.2017 №397-к, керуючись наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 23.10.2017 №572 «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області» (зі змінами, внесеними наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 15.12.2017 №788 «Про внесення змін до наказу від 23.10.2017 №572»); штатний розпис управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумський області, затверджений директором виконавчої дирекції Фонду 31.10.2017, який вступає в дію з 01.01.2018; попередження про можливе вивельнення від 24.10.2017; згода профспілковогно комітету (протокол від 19.12.2017 №8) звільнено у звязку зі скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу обліку страхувальників та доходів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Сумській області 29 грудня 2017 року /а.с. 8/

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказано, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням зап.1 ст.40 КЗпП України, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення зап.1 ст.40 КЗпПможе мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Відповідно дост.11 Закону України «Про професійний розвиток працівників» проведення атестації є правом роботодавця.

Із досліджених доказів слідує, що відбулася реорганізація управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, а саме у структуру виконавчої дирекції в тому числі увійшло і Сумське відділення яке включає в себе Сумській район, м. Лебедин, Лебединський район, Краснопільський район та затверджена гранична чисельність працівників управління і його відділень у кількості 154 штатних одиниць, що призвело до скорочення чисельності та штату працівників.

Згідно статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Згідно частини 2 статті 49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Частиною 1 статті 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Кваліфікація, це здатність виконувати завдання та обовязки відповідної роботи.

Посилання позивача на те, що при звільненні з роботи, в порушення вимог ст.42 КЗпП, не було враховано вимог щодо переважного права залишення на роботі при вивільненні працівників, не знайшло свого підтвердження, оскільки ст.42 КЗпПУкраїни передбачає, що переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці та лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається перевага в залишенні на роботі працівникам, які мають додаткові переваги визначенні ч.2 даної статті.

Як вбачається з матеріалів справи питання щодо звільнення працівників, які б мали рівні умови продуктивності праці і кваліфікації не мало місця, оскільки ОСОБА_1 працювала в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області лише з 01.08.2017 року, до того ж відповідно до штатного розпису Сумського відділення, який вступив в дію з 01.01.2018 року, відділ обліку страхувальників та доходів Фонду ліквідований і відповідно посади всіх спеціалістів цього відділу були скорочені, а працівники які обіймали ці посади звільненні на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України, крім ОСОБА_4, яка була переведена на посаду головного спеціаліста сектора документального забезпечення та організаційної роботи відділу документообігу, організаційної роботи та по роботі з персоналом управління, враховуючи значний період її роботи, пов'язаний з організаційною роботою, документообігом, відсутністю зауважень до роботи, володінням компьютером на рівні користувача і своє переконання перед ОСОБА_1 викладено і тим, що остання функцій, пов'язаних з організаційною роботою, документообігом та по роботі з персоналом, не виконувала, а низька професійна підготовка призводить до зриву виконання доведених завдань, під час використання компьютерної техніки відчуває серйозні труднощі та потребує постійного контролю за якістю виконаних завдань, несумлінна при іх виконанні та інші недоліки у організації праці /а.с. 61-62/.

Згідно довідки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 19.02.2018 року №318/01, у період з 24.10.2017 по теперішній час в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області вакансії відсутні /а.с.36/.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Позивач не надала суду належних і допустимих доказів які б доводили факт, що на час її звільнення в Управлінні були вакантні посади. Натомість відповідач надав суду докази, що всі посади в Управлінні зайняті іншими працівниками і роботодавець не мав можливості перевести позивача з її згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, а тому суд приходить до висновку, що під час звільнення ОСОБА_1 не були допущені порушення трудового законодавства.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності та враховуючи встановлені на їх підставі обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачем при звільненні ОСОБА_1 з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України в повному обсязі були дотримані вимоги чинного трудового законодавства, а саме, статей 40,43,49-2 КЗпП України, що свідчить про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

При цьому, твердження позивача на порушення відповідачем строків попередження про наступне вивільнення, суд визнає безпідставним і до уваги при вирішенні спору не приймає.

Як слідує з попередження від 24 жовтня 2017 року б/н, яке особисто отримано ОСОБА_1 під розписку 27 жовтня 2017 року, відповідач, пославшись на ряд постанов Фонду соціального страхування України, які стосуються змін в організації виробництва і праці, в тому числі, скорочення чисельності та штату працівників, попередив позивача як про такі зміни, так і про можливе майбутнє звільнення.

Оскільки позивач була звільнена 29 грудня 2017 року, суд визнає, що про наступне вивільнення вона була персонально попереджена не пізніше ніж за два місяці (27 жовтня 2017 року).

Доводи позивача про те, що вона мала переважне право на залишення на роботі, також спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

За таких підстав та міркувань суд приходить до висновку, що позивач не довела, що під час її звільнення з роботи відповідачем було порушено її право на працю, в той же час відповідачем доведено, що під час звільнення позивачки ним не були допущені порушення трудового законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.40, 42, 43, 49-2, 232 КЗпП України та на підставі ст.ст.12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекціїї Фонду соціального страхування України у Сумській області про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний судл м. Суми.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (виршіення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.Ю. Корольова