Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 569/14244/17

провадження № 61-35063ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради, третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування моральної шкoди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та стягнення витрат на спорудження надгробного пам'ятника,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради (далі - КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради), третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «Страхова компанія «Країна»), про відшкодування моральної шкoди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП), у розмірі 100 000 грн на кожного позивача та стягнення витрат на користь ОСОБА_5 на спорудження надгробного пам'ятника у розмірі 15 805 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня

2018 року (у складі судді Першко О. О.) позов ОСОБА_5,

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на користь ОСОБА_5 70 000 грн компенсації за завдану моральну шкоду.

Стягнуто з КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на користь ОСОБА_5 15 805 грн витрат на спорудження надгробного пам'ятника.

Стягнуто з КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на користь ОСОБА_2 70 000 грн компенсації за завдану моральну шкоду.

Стягнуто з КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на користь ОСОБА_3 70 000 грн компенсації за завдану моральну шкоду.

Стягнуто з КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на користь ОСОБА_4 70 000 грн компенсації за завдану моральну шкоду.

Постановою апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року (у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Шеремет А. М.) рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня

2018 року залишено без змін.

27 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року,

в якій заявник просить змінити рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині стягнення розміру моральної шкоди і ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір моральної шкоди, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Апеляційним судом вказану справу не визнано малозначною, однак малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України, оскільки ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради

на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради, третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування моральної шкoди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та стягнення витрат на спорудження надгробного пам'ятника відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська