Справа № 691/1289/17
Провадження № 2/691/86/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення пені та визначення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення пені та визначення додаткових витрат на дитину.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається а те, що 03.03.2005 року, Городищенським районним судом було постановлено рішення, яким зі ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 150 гривень щомісячно. Тих аліментів, які присуджено на утримання дочки, не достатньо для ї утримання та забезпечення нормальних умов для її розвитку та навчання. Крім того, відповідач, згідно довідки ДВС, має заборгованість, починаючи з 01.12.2016 року по 01.09.2017 року, а фактично по даний час. В зв'язку з заборгованістю по сплаті аліментів виникає право на стягнення пені в розмірі 1% за кожен день прострочення платежу, але не більше 100% заборгованості. Позивач зазначив, що оскільки заборгованість складає 10 місяців по 150 гривень, то сума боргу складає 1500 гривень, тому просить стягнути пеню в розмірі 100% заборгованості, що складає 1500 гривень. Крім того, в зв'язку з тим, що дитина поступила на навчання на факультет режисури та шоу-бізнесу, виникли особливі обставини, які потребують її творчого розвитку, що тягне за собою додаткові витрати. Зокрема, виникла потреба на оплату гуртожитку, різних додаткових речах під час навчання та проживання, в тому числі на творчий розвиток за обраною спеціальністю. Також, дитина потребує додаткових витрат на лікування, оскільки має проблеми зі здоров'ям, так як вона хворіє і тих коштів, які присуджені як аліменти не достатньо навіть на проведення одного медичного дослідження у вигляді проведення аналізів. В зв'язку з викладеним, вона змушена брати кредит на лікування дочки. Враховуючи викладене, просила: збільшити розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 2000 гривень на місяць; стягнути пеню в розмірі 1500 гривень через заборгованість по сплаті аліментів; визначити розмір додаткових витрат на дитину, повязаних з лікуванням та творчим розвитком у сумі 20000 гривень.

В судовому засіданні, позивач та її представник вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, зазначивши, що боргу перед позивачем не мають, оскільки погасили його. А так як, відповідачем сплачено було суму в більшому розмірі, то надлишок суми сплачених аліментів, треба зарахувати як суму пені за заборгованість по сплаті аліментів. Додаткові витрати вважали необґрунтованими.

Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача та його представника, повно і всебічно зясувавши обставин, на які посилався позивач та її представник як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Городищенського районного суду від 03.03.2005 року зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було стягнуто аліменти в розмірі 150 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.02.2005 року.

На підставі вказаного рішення, був виданий виконавчий лист, який був предявлений до виконання до Городищенського районного відділу ДВС.

Згідно Закону України від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ч. 2 ст. 182 СК України було викладено у новій редакції, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Дана норма вступила в силу 08.07.2017 року.

Таким чином, як вбачається з вище викладеного, сума стягуваних на користь ОСОБА_1 аліментів, з 08.07.2017 року повинна бути не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду 17.10.2017 року.

Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» на дитину віком від 06 до 18 років у 2017 році, зокрема, складав з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.

Оскільки, як вбачається з вище викладеного, з 08.07.2017 року, аліменти на утримання однієї дитини не можуть бути меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а аліменти, які стягувались зі ОСОБА_2 складали лише 150 гривень на місяць, що є набагато меншим, ніж встановлено законодавством, тому суму стягуваних аліментів необхідно збільшити.

Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що позивач звернулася з вказаним позовом до суду 17.10.2017 року, а дочці позивача 04.02.2018 року виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття, суд вважає, що аліменти слід збільшити з 17.10.2017 року до досягнення дочкою повноліття.

Щодо суми збільшених аліментів, то суд, врахувавши прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, обовязок обох батьків брати участь в утриманні дитини, прийшов до висновку, що достатньою та обґрунтованою сумою, яку необхідно стягнути з відповідача в рахунок аліментів, буде складати 1000 гривень. А тому дана вимога підлягає до часткового задоволення.

Окрім того, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач заборгованість по сплаті аліментів саме у сумі 150 гривень щомісячно, - сплатив, тому вважає, що збільшений розмір аліментів необхідно стягувати з врахуванням вже сплачених коштів у сумі 150 гривень, за кожен місяць спірного періоду.

Щодо вимог позивача в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд вважає наступне.

Згідно ч.1 ст.196 СК України У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно довідки про неотримання аліментів Городищенського РВ ДВС від 25.09.2017 року № 534/14.9-48, ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліментів зі ОСОБА_2 у період з 01.12.2016 року по 01.09.2017 року, згідно виконавчого листа № 2-231, згідно рішення від 03.03.2005 року про стягнення аліментів у розмір 150 гривень. ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів.

Тобто, відповідач, станом на день подання до суду позову, мав заборгованість за 10 місяців, що склало 1500 гривень.

Згідно розрахунку по аліментах, відповідач ОСОБА_2 в жовтні 20017 року та листопаді 2017 року (тобто після подачі позивачем позову), сплатив аліменти в загальній сумі 4000 гривні.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров'я ОСОБА_2 та його представник суду не надали, а тому мав змогу працювати і сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що визначений судовим рішенням, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини ОСОБА_2

Визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, виходить з наступного розрахунку: місяць - сума (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 30 або 31 (кількість днів прострочення) = сума (розмір пені).

Тобто, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів згідно із рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 03.03.2005 року по цивільній справі № 2-231/2005 за період з 01.12.2016 року по 01.09.2017 рік склала:

2016 рік (грудень) 150 х1% х 31 день = 46,50 гривень;

2017 рік (січень) 150 х1% х 31 день = 46,50 гривень;

2017 рік (лютий) 150 х1% х 28 днів = 42,00 гривень;

2017 рік (березень) 150 х1% х 31 день = 46,50 гривень;

2017 рік (квітень) 150 х1% х 30 днів = 45,00 гривень;

2017 рік (травень) 150 х1% х 31 день = 46,50 гривень;

2017 рік (червень) 150 х1% х 30 днів = 45,00 гривень;

2017 рік (липень) 150 х1% х 31 день = 46,50 гривень;

2017 рік (серпень) 150 х1% х 31 день = 46,50 гривень;

2017 рік (вересень) 150 х1% х 30 днів = 45,00 гривень;

Всього за весь період: 46,50 + 46,50 + 42,00 + 46,50 + 45,00 +46,50+45,00+46,50+46,50+45,00 = 456 гривні 00 копійок.

Окрім того, враховуючи день подачі позову до суду та погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів, суд бере до уваги заборгованість за жовтень 2017 року, яка склала 106,00 гривень, а сума пені, враховуючи вище вказаний розрахунок, за жовтень місяць склала 32,86 гривень.

Таким чином, загальна сума пені складає 488 гривень 86 копійок.

Тобто, розрахунок пені, яку позивач просив стягнути з відповідача у розмірі 1500 гривень, розрахована не правильно та не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Щодо посилань відповідача та його представника на те, що оскільки останній сплатив аліменти у більшій сумі, ніж була заборгованість, то даний надлишок, необхідно зарахувати як сплачену пеню, то суд не вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають діючому законодавству. Беручи до уваги суму щомісячно стягуваних аліментів, які є значно нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством, враховуючи те, що відповідач навіть при сумі 150 гривень на місяць, мав заборгованість по сплаті аліментів, тобто від їх сплати ухилявся, а також те, що платіж має призначення як аліменти, а не пеня і законодавцем не обмежено сплату боржником аліментів у більшому розмірі, суд приходить до висновку, що сума, сплачена відповідачем є саме аліментами на утримання дитини, а не пенею за заборгованість по їх сплаті.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають до часткового задоволення, а саме у сумі 488 гривень 86 копійок.

Щодо вимог позивача в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач просить стягнути додаткові витрати на дитину в сумі 20000 гривень, обґрунтовуючи це тим, що дитина хворіє, що тягне за собою витрати у великих сумах, тим, що виникла потреба на оплату гуртожитку, витрати на творчий розвиток за обраною спеціалізацією, потреба у придбанні додаткових речей.

Суд, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, урахувавши всі обставини, що мають істотне значення, при визначенні розміру участі відповідача ОСОБА_2 у додаткових витратах на дитину, зокрема: рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, передбачену ст. 141 СК України, в тому числі і щодо додаткових витрат; матеріальний стан відповідача та позивача, суд прийшов до висновку, що позов недостатньо обґрунтований та підтверджений належними доказами, а тому підлягає до часткового задоволення.

Так, доводи позивача щодо витрат на лікування дитини підтверджені оригіналами талонів про отримання результатів досліджень (аналізів), зокрема на суму 535,00 гривень, 1440,00 гривень, 130,50 гривень, 565,00 гривень, 1020,00 гривень, 165,00 гривень, 293,00 гривні, 137,75 гривень, протоколом магнітно-резонансної томографіїї з квитанцією на суму 550,00 гривень, витягом із медичної карти № 169, квитанціями з аптечних пунктів, зокрема на суму 1999,35 гривень, 99,00 гривень, 18,75 гривень, 119,60 гривень, 207,10 гривень, 139,80 гривень та 438,95 гривень, товарним чеком на 150 гривень та копією висновку спеціаліста, згідно якого ОСОБА_3 страждає на хронічне захворювання.

Таким чином, в судовому засіданні, позивачем та його представником доведено, що дочка позивача та відповідача хворіє і потребує, в зв'язку з цим, коштів для проведення обстежень та лікування, тому вимоги щодо додаткових витрат в цій частині, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо додаткових витрат на дитину, повязаних з витратами на оплату гуртожитку, витрати на творчий розвиток за обраною спеціалізацією, потреба у придбанні додаткових речей, то позивач та його представник не надали суду належних доказів понесених витрат чи витрат, які плануються зробити, а також не підтвердили необхідності здійснення таких, тому у цій частині вимог суд вважає за доцільне відмовити.

Таким чином, враховуючи все вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача та його представника в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягають до часткового задоволення та, з урахуванням понесених витрат на лікування, приходить до висновку про стягнення з відповідача 10000 гривень, як додаткових витрат на дитину.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви даної категорії сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на 01.01.2018 року становить 704,80 гривень.

Оскільки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів, тому суд вважає, що зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у сумі 352 гривні 40 копійок.

Оскільки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та додаткових витрат на дитину, а позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в цій частині, тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути, пропорційно до задоволених позовних вимог, судовий збір у сумі 582 гривні 10 копійок (229,70 + 352,40).

Решту судового збору в сумі 827 гривень 50, суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідач та його представник подали до суду розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс в звязку з розглядом даної справи.

Відповідно до вказаного розрахунку, позивачем адвокату, згідно договору, за надання їй правової допомоги, фактично сплачено, 4000 гривень, що також, підтверджуються відповідними квитанціями, доданими до матеріалів справи.

Прийшовши до висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2750 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 430 ЦПК України, рішення, в частині стягнення аліментів, підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, ст. ст. 121, 180, 181, 182, 183, 191, 196 Сімейного кодексу України, Законом України від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

ВИРІШИВ :

позов задоволити частково. Збільшити розмір аліментів, що стягувались за рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 03.03.2005 року зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки вул. Героїв Чорнобиля, 111, м. Городище, Черкаської області, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 150 (сто пятдесят) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, до 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 17.10.2017 року до повноліття дочки, з врахуванням вже сплачених коштів у сумі 150 гривень, за кожен місяць спірного періоду.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки вул. Героїв Чорнобиля, 111, м. Городище, Черкаської області неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 488 (чотириста вісімдесят вісім) гривень 86 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки вул. Героїв Чорнобиля, 111, м. Городище, Черкаської області додаткові витрати на дитину, повязані з лікуванням у сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог, відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки вул. Героїв Чорнобиля, 111, м. Городище, Черкаської області судові витрати у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 582 (п'ятсот вісімдесят дві) гривні 10 копійок.

Решту судового збору в сумі 827 (вісімсот двадцять сім) гривень 50 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки вул. Героїв Чорнобиля, 111, м. Городище, Черкаської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на правничу допомогу у сумі 2750 (дві тисячі сімсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення, в частині стягнення аліментів, підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 01.10.2018 року.

Суддя ОСОБА_5