441/1515/18 2/441/790/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.12.2018р. м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 10.09.2018 звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 19.09.1992 відділом РАГС Радянського району м. Львова, актовий запис №443, спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який зловживав алкогольними напоями, поводив себе агресивно, часто не ночував вдома, як наслідок з 2003 року сторони проживають окремо, стосунки як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, за таких обставин переконана, що втратила до ОСОБА_3 почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 28.09.2018 провадження у справі відкрито.

Позивачка в суді вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, окрім цього пояснила, що з відповідачем понад 15 років разом не проживають, з цього часу припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, просить позов задоволити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому, згідно з ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, проти чого не заперечила позивачка (а.с.14, 20).

Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із пояснень позивачки в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували 19.09.1992 шлюб Відділом РАГС Радянського району м. Львова, актовий запис №443, з 2003 року сторони проживають окремо, стосунків як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, причина розпаду сім'ї - різні погляди на шлюб та сім'ю, зловживавання відповідачем алкогольними напоями.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивачка у суді настоює на розірванні шлюбу, заперечила можливість примирення, поновлювати сімейні стосунки не бажає.

З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2, суд доходить висновку, що вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення.

З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 133, 141, 209, 247, 258-259, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 112, 113 СК України,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 (д.п. Бублик) ОСОБА_4 (25.11.1961р.н., прож. вул. на Львівська, 158 в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (28.08.1971р.н., прож. на ІНФОРМАЦІЯ_1), зареєстрований 19 вересня 1992 року року відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Львова, актовий запис № 443.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 17.10.2018.

С у д д я : ОСОБА_5 Онуфер