Справа № 581/486/18
Провадження № 2/581/208/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2018 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

в с т а н о в и в :

18 липня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом.

Вказує, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. У вказаному житловому будинку окрім неї зареєстровані її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 24 лютого 2016 року син зібрав речі та покинув житловий будинок. На даний час фактичне місце його перебування їй невідоме. Через вказані обставини вона не має можливості належним чином користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, не має змоги оформити субсидію, що покладає на неї додаткові витрати за комунальні послуги, а тому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом за вказаною адресою.

Позивач в подані заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засіданні не з'явився, повідомлений належним чином за місцем реєстрації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини.

Відповідно до копії типового договору купівлі продажу жилого будинку садибного типу з господарськими будівлями від 10 квітня 1991 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на праві приватної власності належать житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 10-12, 21).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 420/02-37 від 3 липня 2018 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 - власник житла, ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_3 - син, який зареєстрований, але фактично не проживає (а.с. 20).

Згідно довідки № 417/02-37 від 3 липня 2018 року виданої Байрацькою сільською радою Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території сільської ради зареєстрований, але з 24 лютого 2016 року не проживає (а.с. 19).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що наявність реєстрації відповідача в будинку порушує права позивача як власника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідач як член сім'ї в будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати, і приходить до висновку, що ОСОБА_3 втратив право користування житлом по АДРЕСА_1 у зв'язку зі своєю відсутністю та не проживанням у вказаному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими, у зв'язку з цим позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Липоводолинським РВУ МВС України в Сумській області 21 березня 2001).

Суддя О. В. Кузьмінський