АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» посилалися на те, що 18 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R0В. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 48 100 грн., а відповідач зобовязалася повернути кредит в строк до 18 квітня 2016 року, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими вона ознайомилася та погодився. Згідно п.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняла зобовязання сплачувати банку 24% річних щомісячно. Відповідно до п.4.2 кредитного договору позичальник зобовязана сплачувати щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Відповідач ОСОБА_2 не виконувала свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 24 вересня 2015 року має заборгованість, яка складається із: 41 435 грн. 95 коп. - сума заборгованості за кредитом; 15 106 грн. 01 коп. сума заборгованості за відсотками; 31 117 грн. 43 коп. сума заборгованості за комісією; 42 150 грн. 97 коп. пеня по кредиту та процентам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. На підставі викладеного, банк просив суд стягнути з відповідача на користь банку вказану заборгованість за кредитним договором.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість по кредитному договору №R0В від 18 квітня 2013 року у сумі 129 810 грн. 36 коп., з яких: 41 435 грн. 95 коп. - сума заборгованості за кредитом; 15 106 грн. 01 коп. сума заборгованості за відсотками; 31 117 грн. 43 коп. сума заборгованості за комісією; 42 150 грн. 97 коп. пеня по кредиту та процентам. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 947 грн. 16 коп.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (а.с.73-75).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду від 27 травня 2016 року скасувати в частині стягнення суми заборгованості за відсотками 15 106 грн. 01 коп., пені, нарахованої у звязку з несвоєчасною оплатою процентів по кредиту 42 150 грн. 97 коп., пені по комісії за обслуговування кредиту 42 150 грн. 97 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог банку в цій частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається 18 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № R0В (а.с.11, 12).

Відповідно до умов п.1 договору банк зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 48 100 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 18 квітня 2016 року, сплатити щомісячно проценти за користування кредитом в розмірі 24% річних або іншому розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.

Згідно з п.4.3. договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, проценти та комісія сплачуються позичальником 18 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невідємною його частиною та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 відсотка в день від суми невиконаних зобовязань.

Згідно з п.7.3.2.2 Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» позивач набув право вимоги до відповідача, а у відповідача відповідно до п.7.3.3.5 вказаних Правил виникло зобовязання достроково повернути кредит, сплатити відсотки зо його використання, виконати інші зобовязання за кредитним договором у повному обсязі.

Підписанням кредитного договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими ОСОБА_2 ознайомилася та погодилася (а.с.13-24).

Банк належним чином виконав свої зобовязання та надав відповідачу споживчий кредит на суму 48 100 грн. на власні потреби шляхом перерахування на картковий рахунок №1387, відповідно до заяви ОСОБА_2 (а.с.25, 26).

ОСОБА_2 було допущено невиконання умов кредитного договору.

02 вересня 2015 року 20115 року ПАТ «ВТБ Банк» направив ОСОБА_2 на адресу, вказану нею в кредитному договорі, досудову вимогу про повернення кредиту (а.с.27).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого ПАТ «ВТБ Банк», вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість перед банком, яка станом на 24 вересня 2015 року становить 129 810 грн. 36 коп., з яких: 11 946 грн. 92 коп. поточна заборгованість за кредитом, 23 558 грн. 43 коп. заборгованість за простроченим кредитом, 5 474 грн. 30 коп. інфляційні витрати, 456 грн. 30 коп. три відсотки річних; 11 782 грн. 11 коп. сума простроченої заборгованості за відсотками, 235 грн. 94 коп. три відсотки річних, 2 927 грн. 72 коп. інфляційні витрати, 160 грн. 24 коп. сума заборгованості за нарахованими процентами; 13 819 грн. 13 коп. прострочена комісія, 17 298 грн. 30 коп. сума пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення; пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів по кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу в розмірі 42 150 грн. 97 коп. (а.с.6-10, 117-121).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт наявності заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ВТБ Банк» , а тому вимоги банку є обґрунтованими.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №R0В від 18 квітня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що з наданого банком розрахунку не можливо встановити на яку суму кредиту нараховувалися відсотки, які значно завищені, завищені пеня та комісія, а тому розрахунок заборгованості зроблений позивачем неналежним чином є безпідставними, оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів щодо спростування розрахунку суми заборгованості, наданого банком.

Доводи апеляційної скарги на наявність підстав для зменшення розміру пені, нарахованої банком є необгрутваними, оскільки досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором банк направив на адресу відповідача 02 вересня 2015 року, а з позовом до суду банк звернувся 02 жовтня 2015 року, що не свідчить про сприяння ПАТ «ВТБ Банк» своїми діями збільшенню розміру пені.

Посилання апелянта на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2 920 грн. 74 коп., сплату якого було відстрочено ухвалою апеляційного суду до постановлення рішення у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді