Справа № 703/2036/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання прав власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 серпня 2009 року померла ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на 1/20 частину будинковолодіння № 1 по вул. Люксембург Рози в м. Сміла Черкаської області. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її мати ОСОБА_3, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 21 серпня 2017 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на 1/20 частину будинковолодіння № 1 по вул. Люксембург Рози в м. Сміла Черкаської області, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_2, але юридично не оформила. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус не в змозі видати їй свідоцтво про право власності на спадкове майно оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не зявився, 11 липня 2018 року надіслав до суду відзив в якому зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність спадкоємців першої третьої черги після смерті 02 серпня 2009 року ОСОБА_2 та 21 серпня 2017 року ОСОБА_3, надані документи, а саме свідоцтво про народження дитини нечитаєме, в звязку із чим прослідкувати родинний зв'язок, зокрема, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2 не є можливим, в матеріалах справи відсутня довідка квартального комітету про факт постійного проживання із спадкодавцем, на яку посилається позивач, як на доказ, крім того позивач до позовної заяви не надала письмової відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому вважає, що позивачем не доведено наявність перешкод у оформленні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

02 серпня 2009 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-СР № 126490, яке видане 03 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с.4).

З договору купівлі продажу будинку з надвірними спорудами від 13 грудня 2003 року зареєстрованого в Реєстрі за № 9453 вбачається, що ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 купила 1/20 частину будинку з надвірними спорудами по вул. Люксембург Рози, 1 в м. Сміла Черкаської області (а.с. 5).

21 серпня 2017 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СР № 312380, яке видане 23 серпня 2017 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

З свідоцтва про народження серії І-АГ № 434987 виданого 22 червня 1972 року вбачається, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно довідки квартального комітету № 116369 від 07 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_3, похоронила її за свій рахунок та проживала з нею до дня смерті без реєстрації.

З листа Смілянської державної нотаріальної контори №1647/01-16 від 10 серпня 2018 року вбачається, що після смерті 02 серпня 2009 року ОСОБА_2 та після смерті 21 серпня 2017 року ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини ніхто звертався.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може предявити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 131 ЦК 1963 року визначено, складовою частиною речі є все те, що не може бути відділене від неї без пошкодження і істотного знецінення речі. При переході права на річ складові частини її не підлягають відділенню.

Стаття 132 ЦК 1963 року передбачає, приналежністю є річ, призначена служити головній речі, зв'язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається факт належності на праві приватної власності спірного майна ОСОБА_2, а відтак і ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після їїх смерті, але юридично не оформила.

Однак, відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно позбавляє права спадкоємця ОСОБА_1 оформити спадщину у нотаріуса після смерті 21 серпня 2017 року ОСОБА_3, відтак її звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 131, 132 ЦК в ред. 1963 року, ст.ст. 15, 16,181, 182, 334, 392,1216,1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/20 частину будинковолодіння № 1 по вул. Люксембург Рози, в м. Сміла Черкаської області, а саме зазначені в технічному паспорті: літери А-1 - житловий будинок (загальна площа 318, 8 кв.м., житлова площа 194,4 кв.м.); Б, б, б-1 сарай, В.Д сарай, Г літня кухня, Е - гараж, е -= навіс, П, п/д, п/д-1, п/д-2 погріб, С, С-1 зливні ями, У вбиральня, № 1-4 огорожа, після смерті ОСОБА_3, яка померла 21 серпня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: Смілянська міська рада Черкаської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 37, м. Сміла, Черкаська область.

Головуючий О.П.Опалинська