Справа № 761/7911/15-ц
Провадження № 4-с/761/168/2018
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника ОСОБА_1: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи - ОСОБА_1, державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Веред Катерина Миколаївна про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року до суду надійшла зазначена скарга.

У вимогах скарги скаржник просить: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Веред Катерини Миколаївни про зупинення виконавчого провадження від 07.11.2017 року у виконавчому провадженні №54048717.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист про стягнення із заявника на користь ОСОБА_1 боргу. Як зазначає заявник, 28.07.2017 року рішення суду було виконано в повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок державної виконавчої служби. Потім 08.08.2017 року до канцелярії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві заявником подано заяву про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з його фактичним виконанням.

Проте державний виконавець не відреагувала на заяву та замість винесення постанови про закінчення виконавчого провадження прийняла до розгляду заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження та 07.11.2017 року виносить постанову про зупинення вчинення виконавчий дій у виконавчому провадженні так як вирішується питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Як зазначає заявник, йому лише 06.03.2018 року стало відомо про існування оскаржуваної постанови.

Заявник не погоджується з постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Веред Катерини Миколаївни так як вона порушує законні права боржника на закінчення виконавчого провадження, тому для захисту свого права звернувся до суду із скаргою.

В судове засідання заявник не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання скарги в його відсутність, зазначає, що скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги так як він дійсно повідомив державного виконавця про розгляд судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а тому державний виконавець правомірно зупинила вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення чи заперечення на вимоги скарги не надійшли.

Враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, вислухавши представника заінтересованої особи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов'язки державного виконавця.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У відповідності до положень п.5 ч.1 ст. 34 та ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону до розгляду питання по суті.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві перебуває виконавче провадження № 54048717 з примусового виконання виконавчого листа №761/7911/15-ц виданого Шевченківським районним судом м.Києва 25.11.2016 року про стягнення боргу у сумі 12 249,98 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

08.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця Веред К.М. із заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішення суду.

Так як виконавче провадження не було закінчене та заява не розглянута, ОСОБА_3 оскаржив бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного розгляду заяви про закінчення виконавчого провадження.

Суду не було надано рішення суду яким закінчився розгляд скарги.

Постановою від 07.11.2017 року державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Веред Катерини Миколаївни на підставі положень п.5 ч.1 ст.34 та ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки 21.08.2017 року по справі №761/7911/15-ц за заявою представника стягувача - ОСОБА_2 у зв'язку з відступленням прав вимоги Шевченківським районним судом м.Києва винесено ухвалу про відкриття провадження та призначено справу до розгляду про заміну сторони, а саме стягувача у виконавчому провадженні №54048717, зупинено вчинення виконавчих дій.

Заявник не заперечував, як вбачається із скарги відкриття провадження по заяві про заміну сторони виконавчого провадження. Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він особисто надавав державному виконавцю копію ухвали суду про відкриття провадження по заяві про заміну сторони.

Суду копія ухвали про відкриття провадження надана не була.

Водночас суду було надано копію ухвали суду від 04.08.2018 року (справа №761/7911/15-ц, провадження №6/761/42/2018) яким здійснено заміну сторони стягувача з примусового виконання рішення суду від 26.04.2016 року у цивільній справі №761/7911/15-ц з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Як пояснив в судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_3 оскаржив зазначену ухвалу суду, а тому не має можливості надати ухвалу суду яка набрала законної сили.

Суду не було надано процесуального документу апеляційної інстанції щодо скарги ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що судом дійсно було відкрито провадження з вирішення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяла в межах визначених Законом України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави вважати, що постанова державного виконавця є незаконною та скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3, заінтересовані особи - ОСОБА_1, державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Веред Катерина Миколаївна про визнання дій неправомірними та скасування постанови - відхилити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 26 вересня 2018 року

СУДДЯ: Н.Г.Притула