Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3057/17
Провадження № 2/553/280/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.08.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участі позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_5, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою, в якому просив зобовязати відповідача ОСОБА_5 не чинити перешкод позивачу ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_7, встановити ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, такий спосіб участі:

-Систематичні побачення з донькою кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі;

-30 днів під час літніх канікул за домовленістю з матірю дитини;

-7 днів під час зимових канікул, 2 дні під час осінніх канікул, 2 дні під час весняних канікул за домовленістю з матірю дитини без вчинення перешкод з її боку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягала на їх задоволенні.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві ради не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_8 в судове засідання не зявились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність. При цьому, відповідачем на адресу суду було надано відзив на позову заяву ОСОБА_3 , в якому відповідачка просила відмовити в задоволенні позову, оскільки спілкування дитини з позивачем негативно впливають на психоемоційний стан здоровя дитини, що в свою чергу суперечить інтересам дитини та її здоровю.

Поряд з цим, суд не може прийняти до уваги відзив сторони відповідача з наданими додатками, а також задовольнити заяву про поновленння процесуального строку для їх подачі, оскільки належних та достатніх доказів поважності причини пропуску відповідачем строку для подачі відзиву останньою суду не надано, що вказує про недопустимість даних доказів.

Суд, вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК Україхни, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 12 березня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, Полтавської області ( а.с. 39).

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 травня 2017 року шлюб зареєстрований 12 березня 2011 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_3 ОСОБА_9, 24 травня 1986 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розірвано ( а.с.33).

Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.40).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що неповнолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає разом з матірю у м. Полтава по пр.-кту ОСОБА_10, 13/42, кв. 269 ( а.с.38).

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 травня 2017 року визначено, що після розірвання шлюбу дитину ОСОБА_7 залишено проживати з матірю.

Судом встановлено та фактично не заперечувалось сторонами, що з моменту розірвання шлюбу позивач ОСОБА_3 намагався приймати участь у спілкуванні з дитиною донькою ОСОБА_7, але з боку відповідачки вчиняються перешкоди та обмеження у спілкуванні з дитиною, вказані дії нею пояснюються тим, що спілкування ОСОБА_3 негативно впливали на психоемоційний стан дитини.

При цьому, судом встановлено, що у відповідності до рішення № 149 від 12.12.2017 року про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який визначено наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1: щотижня з 10 год.00 хв. суботи до 10 год. 00 хв. неділі, у період літніх шкільних канікул не менше 30 календарних днів, у період зимових шкільних канікул не менше 7 календарних днів, у період осінніх та весняних шкільних канікул не менше 2 календарних днів, за попередньою домовленістю з матірю дитини, з правом прогулянок по місту, відвідування дитячих розважальних закладів та місця проживання батька, враховуючи погодні умови, стан здоров я та розпорядок дня дитини ( а.с.68).

Як пояснила представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради, мати дитини ОСОБА_5 жордного разу на розгляду питанння про визначення порядку спілкування з дитиною - не зявлялася без поважних причин. Прийняте рішення в установлному порядку не оскаржувала.

ОСОБА_1 таких підстав, суд приходить до висновку, що порядок участі батька у вихованні дитини є прийнятим для матері і будь-яких сумнівів у його обгрунтованості у суду не виникає.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. В суді не встановлено фактів грубого поводження з дитиною , привиттям їй поганих звичок, відсутністю нагляду за дитиною з боку батька, тобто не має таких виняткових випадків, про що наголошено в п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1089р.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.141 СК України). Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 СК України).

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України. Права батьків щодо виховання дитини передбачені статтею 151 СК України, зокрема, відповідно до яких батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України).

Здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків визначено статтею 155 СК України.

Таким чином, законом визначена рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та, відповідно, рівність прав та обов'язків дитини щодо батьків; виховання дитини є обов'язком батьків, право батьків на виховання дитини є переважним перед іншими особами, при тому право на виховання є особистим; право на спілкування між собою батьки та дитина мають безперешкодне.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відтак, ОСОБА_3 має рівні з ОСОБА_5 права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, що подружжя розірвало шлюб та позивач проживає окремо від дитини. Таке рівне право на спілкування з обома батьками має й дитина.

При цьому, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 визнає свій обов'язок щодо участі у вихованні дитини та її розвитку, має намір активно приймати участь у вихованні дитини, сприяти її розвитку тощо. В свою чергу, ОСОБА_5 не надано доказів того, що спілкування батька з донькою суперечить інтересам дитини та є обмеженим законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, вказане визначено ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після розірвання шлюбу питання виховання дитини спільно не вирішили. Позивач проживає окремо від дитини, але має право на особисте спілкування з дитиною, а щодо його участі у виховані дитини, то це є його обов'язком.

Судом встановлено та підтверджується ОСОБА_1 обстеження умов проживання від 14.09.2017 року, складеного Службою у справах дітей Шевченківської районної у м. Полтаві ради, де вказано, що умови проживання позивача ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 є добрі ( а.с.58).

Таким чином, запропонований порядок спілкування батька з дитиною є таким, що не суперечить інтересам дитини, оскільки кожний запропонований пункт спілкування, передбачає попередню домовленістю з матірю дитини, з якою проживає дитина ,з метою визначення стану здоровя та психоемоційного стану дитини, тому суд приходить до висновку, що даний порядок є таким, що відповідає віку та розвитку дитини та враховує впершу чергу інтереси дитини, що в свою чергу забезпечує рівність участі у вихованні та розвитку дитини батька та матері.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 141, 142, 150, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_5, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_7, встановити ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, такий спосіб участі:

-систематичні побачення з донькою кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі;

-30 днів під час літніх канікул за домовленістю з матірю дитини;

-7 днів під час зимових канікул, 2 дні під час осінніх канікул, 2 дні під час весняних канікул за домовленістю з матірю дитини без вчинення перешкод з її боку.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_11