Справа № 359/8100/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/3233/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 21.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту незаконного розповсюдження в інтернет-мережі відеозаписів з його зображенням та недостовірної інформації відносно нього, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаною заявою та просив встановити факт незаконного розповсюдження відеозаписів з його зображенням та недостовірної інформації на офіційній веб-сторінці Youtube, поширених користувачами під логінами «Orjeunesselive», «Dron Huligan» та «#Хозяиндвора».

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_5 про встановлення факту незаконного розповсюдження в інтернет-мережі відеозаписів з його зображенням та недостовірної інформації відносно нього з огляду на те, що із заяви убачається спір про право, оскільки ідентифіковано осіб, які розмістили відео на Ютубі.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його заяви.

У скарзі заявник вказує на те, що в місцевому суді не ідентифіковано осіб, які розмістили відео на Ютубі, а наведення в ухвалі лише самого прізвища не дозволяє ідентифікувати особу, як таку.

Встановлення (ідентифікація) осіб судом у цивільному процесі відбувається на підставі документу, що посвідчує особу (п.1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус») та /або офіційного листування.

Зазначає, що не зрозуміло, яке відношення має ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до облікових записів на Ютубі.

Також, зауважує на те, що зробив усі можливі дії ідентифікації осіб, які розмістили відео на Ютубі, а саме: адвокатські запити до телекомпанії ICTV, Дзержинського районного суду м.Харкова, Київського представництва міжнародної компанії ОСОБА_4 (копії заяв, адвокатських запитів та відповіді на них знаходяться в матеріалах справи).

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до змісту заяви про встановлення факту незаконного розповсюдження в інтернет-мережі відеозаписів із зображенням та недостовірної інформації, з якою ОСОБА_5 звернувся до суду та просив встановити факт незаконного розповсюдження відеозаписів з його зображенням та недостовірної інформації на офіційній веб-сторінці Youtube, поширених користувачами під логінами «Orjeunesselive», «Dron Huligan» та «#Хозяиндвора».

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки особа, яка на думку заявника, поширила недостовірну інформацію, є відомою, то в даному випадку існує спір про право.

Проте, колегія суддів із такими висновками в повній мірі не погоджується, так як вони не узгоджуються із матеріалами справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог чинного законодавства фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч.1 ст.277 ЦК України).

За змістом ч.4 ст.277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" №1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

Апеляційний суд констатує, що зі змісту заяви ОСОБА_5 та доданих до неї матеріалів не вбачається можливим встановити особу, яка поширила інформацію, що на думку заявника є недостовірною.

Доказів протилежного в матеріалах справи не міститься. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б обґрунтовували висновки суду першої інстанції щодо ідентифікації цих осіб судом під час розгляду справи, у визначений законом спосіб.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначені обставини у взаємозв'язку з наведеними нормами ЦК України та роз'ясненнями Верховного Суду України і дійшов передчасного та помилкового висновку про відсутність підстав для розгляду заяви ОСОБА_5 в порядку окремого провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

ОСОБА_2