Справа № 444/2436/18
Провадження № 2-о/444/101/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за заявою Магерівської селищної ради Жовківського району про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ :

До Жовківського районного суду Львівської області із заявою звернувся голова Магерівської селищної ради про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи заявлені вимоги тим, що після смерті ОСОБА_1, який помер 23 березня 2006 року залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (державний акт на право приватної власності на землю І-ЛВ № 045137 виданий 28.12.2002 року, площею 1,3152 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована у селі Підлісся Жовківського району Львівської області.

Зазначає, що спадкоємців за законом та заповітом у померлого немає. Залишену після смерті померлого спадщину у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкова права у нотаріальній конторі не заводилась.

Вказує, що перед смертю померлий проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що і є місцем відкриття спадщини. Таким чином, вважає, що майно померлого, в тому числі і зазначена земельна ділянка, має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади смт. Магерів Жовківського району Львівської області. Просить заяву задоволити.

Представник заявника в судове засідання не з»явився, однак подав на адресу суду клопотання в якому просить розглядати дану справу у його відсутності. Окрім цього вказав, що подану заяву підтримує в повному обсязі, та просить таку зазоволити.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_1, який помер 23 березня 2006 року залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (державний акт на право приватної власності на землю І-ЛВ № 045137 виданий 28.12.2002 року, площею 1,3152 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована у селі Підлісся Жовківського району Львівської області.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємців за законом та заповітом у померлого немає. Залишену після смерті померлого спадщину у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкова права у нотаріальній конторі не заводилась.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У зв»язку з цим своєчасне оформлення правового статусу земельних ділянок має загальнодержавне значення.

Згідно статті 274 ЦПК України, в редакції Закону, що діяла на момент звернення заявника з даною заявою, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Ст. 334 ЦПК України, в редакції Закону, що діяла на момент розгляду даної заяви, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Днем смерті ОСОБА_1 є місяць березень 2006 року.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Враховуючи той факт, що, спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, так само як і не звертались будь-які особи до Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області за охороною спадкового майна, та пройшло більше одного року з моменту відкриття спадщини, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання вищезазначеної земельної ділянки відумерлою спадщиною та передачі її у власність територіальній громаді Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 13, 76-83, 89, 95, 229, 258-259, 263, 264, 268, 273, 294, 334-338, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задоволити.

Визнати спадщину померлого ОСОБА_1 відумерлою.

Передати земельну ділянку, площею 1,3152 га розташовану у селі Підлісся Жовківського району Львівської області, як відумерлу спадщину, у власність територіальної громади селища Магерів Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.