Провадження №2/748/527/18
Єдиний унікальний № 748/1173/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Решітько А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавців не видавалися, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім'я, а тому вимушена звернутись з позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 56).

Відповідач - Іванівська сільська об'єднана територіальна громада в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, надавши клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника та про визнання позову ( а.с. 57).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с. 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до копії технічного паспорту, домоволодіння АДРЕСА_1 було побудоване у 1975 році ( а.с. 18).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до довідок № 250 від 10.04.2018 та № 373, №374,375 від 25.06.2018, виданих виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі записів в погосподарських книгах № 10 за 1991-1995 роки та за 1996 - 2000 роки, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2) був зареєстрований на ім"я ОСОБА_2. Дане господарство відносилось до категорії „колгоспний двір", головою якого була ОСОБА_2, а членом колгоспного двору був: ОСОБА_3 - син. Свідоцтво про право власності на даний житловий будинок не видавалося. Земельна ділянка за вказаною адресою згідно запису земельно-кадастрової книги значиться за ОСОБА_2 ( а.с. 14, 59-62).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України " Про власність".

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як колишні члени колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, тобто по 1/2 частині кожен.

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 5).

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року ( а.с. 6).

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, тому, виходячи з Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України та постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року, до даних правовідносин застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ст.ст. 529,530 ЦК УРСР, позивач ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_2, є спадкоємцем першої черги, а після після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року рідного брата ОСОБА_3 - другої черги.

Родині відносини ОСОБА_2 з ОСОБА_3 як матері та сина підверджуються копією свідоцтва про народження останього Серії НОМЕР_4 від 17.10.1970 ( а.с. 8). Родині відносини ОСОБА_2 з позивачем як матері та доньки підверджуються копією свідоцтва про народження позивача Серії НОМЕР_6 від 26.03.1955. Зміна прізвища позивача з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2" підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 22.10.1983 ( а.с.9-10).

Відповідно до копії спадкових справ №547/1996 та № 542/2017, які надійшли із Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 39-43), спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 прийняли її діти - ОСОБА_3, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ( ст.549 ЦК УРСР) та ОСОБА_1, яка 10 вересня 1996 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 прийняла його рідна сестра - позивач ОСОБА_1 Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Згідно інформації КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" право власності на спірне домоволодіння станом на 04.10.2017- не зареєстроване (а.с. 12).

В зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане вище домоволодіння позивачу було відмовлено у видачі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначене домоволодіння, що відображено в постановах про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесених державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 ( а.с.20,41,43)

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею свого права на спадщину за законом в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаних вище постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом ОСОБА_5 доведено неможливість позасудового оформлення права на спадщину на вказаний житловий будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливо визнати право власності на спірне домоволодіння в цілому.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, п.п. 15.5, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 529, 530, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР ( в редакції 1963 року ), суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинкок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: 15563, АДРЕСА_3.

Відповідач: Іванівська сільська ради Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: 15562, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Іванівка, вул. Дружби, буд. 33 Б.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.П. Меженнікова