СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/2739/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.12.2017 відкрито провадження по справі.

13.08.2018 позивач звернулася до суду із заявою, просить суд забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого проводження №47464062 від 27.04.2015 Святошинського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві до винесення рішення; шляхом зупинення виконавчого провадження №51467905 від 01.07.2016 Святошинського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві до винесення рішення та заборонити Святошинському ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перерахувати кошти, стягнення в натуру або ж від реалізації майна боржника (1/6 частина будинку АДРЕСА_1) ОСОБА_2 на користь стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Виходячи із предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору, стосуються предмету позову, а тому за наявності наданих позивачем доказів є підстави допускати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, якщо судом буде визнано договір позики недійсним, той рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2014 буде скасовано на підставі якого були видані виконавчі документи наслідком цього буде відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчення виконавчих проваджень №47464062 та №51467905, чим ускладниться чи зробиться неможливим виконання прийнятого у майбутньому рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів забезпечення позову.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами, ст.ст.149-153, 157 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним задовольнити.

Зупинити виконавче проводження №47464062 від 27.04.2015 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві до ухвалення судового рішення.

Зупинити виконавче провадження №51467905 від 01.07.2016 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві до ухвалення судового рішення.

Заборонити Святошинському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перерахувати кошти, стягнення в натуру або ж від реалізації майна боржника (1/6 частина будинку АДРЕСА_1) ОСОБА_2 на користь стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов'язковою на всій території України та може бути пред'явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Апеляційного суду міста Києва в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: О.В. Ул'яновська