КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/668/18
Провадження №2/319/291/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю.

при секретарі Костенко А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Більмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» (далі за текстом відповідача), треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі за текстом ОСОБА_3), Більмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області (далі за текстом Більмацький РВДВС), у якому заявлені вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також заявлено позовну вимогу про зупинення виконавчих дій Більмацького РВДВС по виконанню оскаржуваного виконавчого напису на час судового розгляду позову по суті.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в провадженні державного виконавця Більмацького РВДВС перебуває на виконанні виконавчий напис №4772 від 13.05.2017 року, виданий ОСОБА_3 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості по кредитному договору б/н від 01.06.2012 в розмірі 31443,25 грн. з виплатою вартості нотаріальних послуг в розмірі 3000 грн.

Позивач вважає, що відповідач надав ОСОБА_3 неправильні дані щодо суми заборгованості по кредитному договору від 01.06.2012 та неправомірно здійснив розрахунок в розмірі 31443,25 грн., в результаті чого ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис про стягнення боргу, який розрахований не вірно та є спірним.

Підставою для оскарження виконавчого напису позивач також зазначає порушення процедури вчинення виконавчого напису.

Позивач зазначила, що про наявність спірної заборгованості її не повідомляли. Також пояснила, що частина грошових коштів з кредитної карти були привласнені невідомими особами у звязку з чим наявне кримінальне провадження з розслідування вказаного злочину.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 безпідставно вчинила виконавчий напис і з огляду на те, що вимоги відповідача стосуються стягнення пені від сплати якої вона звільнена на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, вважає що ОСОБА_3 не прийняв до уваги, що розмір неустойки може бути зменшено на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають важливе значення.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що на час вчинення ОСОБА_3 виконавчого напису банк подав усі необхідні документи, передбачені п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172, з яких можна зробити висновок, що позивачем допущено порушення виконання за договором. На дату вчинення виконавчого напису спору між сторонами не було, а сама ОСОБА_1 погоджувалася із сумою боргу.

Так відповідач зазначив, що між сторонами 01.06.2012 року укладений договір банківського рахунку з умовами кредитування у формі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Позивач допустив порушення умов договору, у звязку з чим 20.05.2017 відповідач надсилав позивачу вимогу про усунення порушень за кредитним договором. А в подальшому 30.05.2017 звернувся до ОСОБА_3 із заявою про вчинення виконавчого напису та надав останньому всі необхідні для такої дії документи. Вважає, що факт звернення позивачем до поліції з приводу привласнення коштів, що знаходились на розрахунковому рахунку, за відсутності вироку суду не доводить факту вчинення такого злочину. А списання коштів з рахунку позивача відбулось внаслідок розголошення позивачем даних кредитної картки, або повідомлення позивачем стороннім/третім особам інформації, яка призвела до переказів коштів. Зазначає, що на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису справ про стягнення заборгованості за кредитним договором, або ж спорів про визнання припиненим кредитного зобовязання чи визначення розміру заборгованості судами не розглядались. Посилається на те, що на відповідача дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не поширюються, оскільки місце проживання відповідача зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наведених підстав просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 подала пояснення у яких також заперечує проти позовних вимог і просить відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що безспірність заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису нотаріуса встановлюється на підставі документів, що передбачені Переліком документів. В підтвердження своєї правової позиції посилається на постанову Верховного Суду України від 20.05.2015 р. №6-158цс15, постанову Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №204/4071/14-ц та Висновок науково-правової експертизи з питання визначення нотаріусом під час вчинення виконавчого напису безспірності заборгованості, початку перебігу строку вчинення виконавчого напису та способу і субєктного складу справи щодо його оскарження в суді, виконаного Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України №126/581 від 12.12.2016. Справу просить розглядати без її участі.

Третя особа Більмацький РВДВС письмових пояснень щодо позову і відзивів не надавав. Явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, заяв та клопотань не подавав.

Позивач в судове засідання не прибула подала заяву про розгляд справи без її участі у якій вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника.

У звязку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений договір про надання банківських послуг б/н, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Памятки клієнта, Умови та Правили надання банківських послуг, а також Тарифів, з якими позивач була ознайомлена, що підтверджується її підписом.

30 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис серія НМО 560842, зареєстрований в реєстрі за №4772, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми в розмірі 31443,25 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.06.2012 за період з 01.06.2012 року по 18 квітня 2017 року, яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 1396,28 грн., залишку заборгованості за відсотками у розмірі 3308,19 грн., пені та комісії у розмірі 25388,78 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1350 грн.

У виконавчому написі також зазначено про стягнення з позивача витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн.

Виконавчий напис №4772 від 30 травня 2017 року був вчинений на підставі копій наступних документів:

- заяви про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного договору б/н від 01.06.2012;

- довіреності виданої ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_4;

- анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01 червня 2012 року;

- Виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №б/н від 01.06.2012, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 18.04.2017 (далі за текстом Виписка з рахунку позивача);

- письмової вимоги від 12.05.2017 про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 01.06.2012 року з доказами направлення вимоги на адреси ОСОБА_1

На підставі виконавчого напису від 30.05.2017 №4772 державним виконавцем Більмацького РВДВС відкрито виконавче провадження ВП55599473. Постановою Більмацького РВДВС від 24.04.2018 у вказаному виконавчому провадженні звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Встановлено, що у виконавчому написі нотаріуса №4772 від 30 травня 2017 року не зазначено, на підставі яких документів його вчинено, а лише вказано, що грошові суми, які пропонується стягнути, є боргом ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 01.06.2012 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк».

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» не укладався окремий кредитний договір з визначенням у його тексті всіх істотних умов договору як предмет, строк дії, ціна. Договір між позивачем та відповідачем укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Так вказана заява не містить умов щодо суми кредиту, розміру процентів, що нараховуються за користування кредитом, суми пені, що нараховується у разі неналежного виконання зобовязань позивачем, строку дії договору.

Таким чином з вказаної заяви неможливо встановити, на підставі яких умов договору позичальнику нараховувались проценти за користування кредитом, пеня та комісія, що відображені у Виписці з рахунку позивача .

З вказаної Виписки слідує, що при нарахуванні позивачу процентів за користування кредитом процентна ставка збільшувалась з 30 до 34,8 і до 43,2, проте анкета-заява умов щодо збільшення процентної ставки також не містить.

Із анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.06.2012 року вбачається, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, на підставі якого між сторонами і виникли кредитні правовідносини, а не кредитний договір як вказано в оскаржуваному виконавчому написі.

На вимогу суду про витребування доказів, що викладена в ухвалі суду від 26.06.2018, ОСОБА_3 надано копії документів поданих ПАТ КБ «Приватбанк», які стали підставою для вчинення виконавчого напису.

З вказаних документів слідує, що при зверненні ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 для одержання виконавчого напису не були додані оригінали вказаних складових частин договору про надання банківських послуг (Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів), що є порушенням п. 2 Переліку документів, а нотаріус всупереч вимогам п. 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису не перевірив належним чином, чи подано на обґрунтування стягнення необхідний обсяг передбачених Переліком документів.

З виконавчого напису №4772 від 30 травня 2017 року також вбачається, що строк, за який провадиться стягнення, з 01.06.2012 по 18.04.2017 року, тоді як згідно Виписки з рахунку позивача заборгованості за договором б/н від 01.06.2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, які були надані нотаріусу і на підставі яких нарахована заборгованість, виникла з 08.09.2012 року, і з цього ж дня розпочато нарахування процентів на заборгованість.

Крім того, у Виписці з рахунку позивача зазначено, що заборгованість за кредитом становить 31943,25 грн., зокрема 1850 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Проте, Виконавчий напис вчинено на іншу суму ніж вказано у Виписці, а саме 31443,25 грн., з яких зокрема пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. становить 1350 грн.

Вказане свідчить про відсутність ознаки безспірності заборгованості.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась також на наявність спору щодо отримання нею частини грошових коштів, які були викрадені у неї з кредитної картки.

Матеріали справи містять докази того, що по факту заволодіння коштами з кредитної карти позивача було порушено кримінальне провадження №0002416 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідачем у надісланому до суду листі підтверджено, що перевіркою встановлене списання коштів 09.08.2015 у сумі 6630 грн. та 4080 грн. на оплату телеком послуг «Portmone.com.ua».

Як вбачається з наданого нотаріусу розрахунку заборгованості та не заперечувалось відповідачем, частина суми коштів 10708,82 грн., що списана 09.08.2015 року входить до розрахунку заборгованості стягнутої за виконавчим написом нотаріуса.

Представником банку не заперечувалось, що на час направлення банком заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» було відомо про порушення кримінальної справи.

Вказані обставини також свідчать про відсутність ознаки безспірності вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» на час звернення із заявою про вчинення виконавчого напису.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви в частині вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.

Також слід зазначити, що у Виписці з рахунку позивача та виконавчому написі прізвищем боржника вказано «Непейпиво», тоді як правильним є «Непийпиво» згідно паспорту серії СВ №938764, виданого Куйбишевським РВУМВС України в Запорізькій області 08.06.2005.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Як встановлено судом позивач дійсно проживає у м. Маріуполь, проте її місце проживання зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке не є населеним пунктом де проводилась антитерористична операція.

Позовні вимоги в частині зупинення виконавчих дій Більмацького РВДВС по виконанню оскаржуваного виконавчого напису на час судового розгляду позову по суті задоволенню не підлягають, оскільки розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення.

Заперечення відповідача та третьої особи проти позовних вимог не можуть бути прийняті судом до уваги, з огляду на встановлені обставини щодо неподання відповідачем ОСОБА_3 необхідного обсяг передбачених Переліком документів та відсутності ознаки безспірності заборгованості.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Більмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 серії НМО 560842 від 30 травня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4772, про стягнення з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» суми в розмірі 31443,25 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.06.2012 за період з 01.06.2012 року по 18 квітня 2017 року, яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 1396,28 грн., залишку заборгованості за відсотками у розмірі 3308,19 грн., пені та комісії у розмірі 25388,78 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1350 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса місця проживання: 71001, вул. Кіяшка, 45, смт Більмак Запорізької області; ІПН НОМЕР_1).

Відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ІКЮО 14360570).

Суддя Г.Ю.Валігурський