Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2018 Справа №607/8752/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 27.10.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим A.A., зареєстрований у реєстрі за №4936, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 42556,16 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим A.A. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №4936, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк, відповідно до умов Кредитного договору від 11 березня 2011 року грошових коштів у сумі 42556,16 гривень (з яких 14913,80 грн. - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту, 23811,79 грн. - заборгованість за відсотками, 1327,90 грн. заборгованість по пені та комісії, 500,0 грн. заборгованість по штрафам (фіксована частина), 2002,67 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). Разом з тим, позивач вважає, що нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не отримав від відповідача первинні документи, що підтверджують видачу кредиту, спливу строків давності передбачених цивільним законодавством, сума боргу була нарахована банком одноособово у розрахунку заборгованості за договором. Позивач особисто не отримував від банку належно оформлених повідомлень із вимогою про сплату загальної суми заборгованості. Крім цього, щодо ознаки безспірності боргу наводить те обставину, що відповідач уже звертався до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, справа №607/5915/16ц.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Паньков О.П. в судовому засіданні позов не визнав, подавши відзив на позов відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не підлягають до задоволення. Зазначив, що ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконав, у зв»язку із чим станом на 31.07.2016 року мав заборгованість у розмірі 42556,16 гривень. Банком було надіслано письмову вимогу до позивача про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, яка залишилась без реагування. Після чого, банк звернувся до приватного нотаріуса Завалієва А.А. із заявою про вчинення виконавчого напису по зазначеному кредитному договорі та надав усі необхідні документи передбачені п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Враховуючи наведені обставини у задоволенні позову просить відмовити.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Відповідно до кредитного договору №б/н від 11 березня 2011 року, ОСОБА_1 отримала кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» згідно поданою нею анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку шляхом одержання кредитної картки із встановленням кредитного ліміту.

Як вбачається із заяви про вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «Приватбанк» від 14 вересня 2016 року, адресованої приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієву А.А., у ній зазначено, що у зв'язку з невиконанням боржником ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором № б/н від 11.03.2011 року щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, відповідно до умов Кредитного договору, боржнику було надіслано письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Загальна сума заборгованості боржника за кредитним договором складає 42556,16 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14913,80 гривень, заборгованість за відсотками - 23811,79 гривень, заборгованість з пені та комісії 1327,90 гривень, заборгованості по штрафах (фіксована частина) у розмірі 500 гривень, заборгованості по штрафах (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2002,67 гривень.

До заяви ПАТ КБ «Приватбанк» додано розрахунок заборгованості станом на 31.07.2016 року, письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 11 березня 2011 року, адресовану ОСОБА_1, копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку ОСОБА_1 від 11.03.2011 року, а також додано реєстр рекомендованих відправлень про надіслання зазначеної вимоги боржнику 12 вересня 2016 року та опис цінного листа.

07 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., вчинено виконавчий напис про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк, відповідно до умов Кредитного договору від 11 березня 2011 року та розрахунку загальної суми заборгованості за договором станом на 31.07.2016 р., грошових коштів у сумі 42556,16 гривень, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14913,80 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 23811,79 гривень, заборгованості з комісії та пені у розмірі 1327,90 гривень, заборгованості по штрафах (фіксована частина) у розмірі 500 гривень, заборгованості по штрафах (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2002,67 гривень.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до Глави 16 підпункту 2.1 пункту 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. в редакції чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису, (надалі - Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Підпункт 2.3 зазначеного порядку зазначає, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Підпунктом 3.1 пункту 3 зазначеного порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпункт 3.2. Порядку встановлює, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Відповідно до пункту 4 Порядку, виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою. Підпунктами 6.1, 6.2 пункту 6 вказаного Порядку передбачено, що за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює чвою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов»язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача рініше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов»язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов»язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статтей 15,16,18 ЦК України, статтей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі 6-887цс17.

Суд, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши докази надані сторонами у справі, вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 27 жовтня 2016 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 11 березня 2011 року на загальну суму 42556,16 грн., слід визнати таким, що не підлягає до виконання, оскільки не є безспірним. Так, судом з»ясовано, що відповідач уже звертався у червні 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 (справа №607/5915/16ц) про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договром, а тому свідчить про те, що дана заборгованість не є безспірною. Крім цього, суд зазначає, що виписку із особового рахунку боржника подано ПАТ КБ «Приватбанк» без зазначення у ній строків погашення такої заборгованості, що суперечить вимогам пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Також, суд зазначає, що виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено на підставі копії анкети-заяви боржника ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка не містить порядок та строки нарахування процентів боржнику за користування кредитом, а також пені за несвоєчасне його повернення, що є неприпустимим та суперечить Порядку пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Крім цього, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим A.A. не було враховано терміни сплати позивачем чергових кредитних платежів, порядок нарахування відсотків та пені боржнику, виходячи із умов кредитного договору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 27 жовтня 2017 року, зареєстрований у реєстрі за №4936, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у сумі 42556 (сорок дві тисячі п»ятсот п»ятдесят шість) грн. 16 коп., таким, що не підлягає до виконання.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан