Справа №601/768/18
Провадження № 2/601/454/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Варневич Л.Б.,

при секретарі Половій Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу № 601/768/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом в суд про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

З позовної заяви вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.02.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 31.03.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 91618,67 грн.

Представник позивача в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 91618,67 грн. за кредитним договором № б/н від 20.02.2007 року та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. До позовних вимог просить суд застосувати строки позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2007 року укладений договір № б/н від 20.02.2007 року, згідно якого ОСОБА_1, отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки.

З розрахунку заборгованості слідує, що станом на 31.03.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість - 91 618,67 гривень яка складається з наступного:

-7515,02 грн. - заборгованість за кредитом;

-70169,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-9095,15 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг:

-500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

-4338,98 - штраф (процентна складова).

Згідно «Правил користування платіжною карткою» строк дії картки вказаний на лицьовому боці картки. (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Відповідно до «Правил користування платіжною карткою» строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; - строк погашення кредиту - у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Згідно «Умов та правил надання банківських послуг» у випадку виникнення заборгованості Держателя по Картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок в роботі обладнання та в інших випадках, Клієнт зобов'язується погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення.

Згідно «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових та інших зобов'язань по цьому договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття ст. 611 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобов'язань, встановлені договором або законом, а ст. 625 ЦК України - відповідальність за порушення грошового зобов'язання, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116 цс13, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ від 03 червня 2015 року в справі № 6-31цс15, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За змістом ч. 4 та ч. 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки відповідач почав порушувати свої зобов'язання по сплаті чергових платежів 26.04.2007 року і повністю припинив сплачувати вказані платежі 29.10.2010 року, саме з цього часу у позивача виникло право на подання позову. Тому саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Оскільки до моменту подання позову, а саме - до 04.05.2018 року,минуло більше ніж три роки, необхідно зробити висновок про те, що позивачем пропущений строк позовної давності по вказаних вимогах.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Вимога про стягнення відсотків є додатковою вимогою відносно вимоги про стягнення кредиту, яка є основною вимогою. Враховуючи правову позицію, яка викладена в п. 31 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5, оскільки сплив строк позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості по кредиту (основної вимоги), вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення заборгованості за відсотками. Оскільки строк позовної давності сплив по вимогам по стягненню кредиту, то з цього моменту позивач втратив право на нарахування відсотків, а також на стягнення цієї заборгованості з відповідача.

Тому суд застосовує позовну давність до вказаних вимог позивача та відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 76-80, 141, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, ст. ст. 16, 257-258, 261, 267, 526, 611, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня її проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, .

Відповідач: ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1.

Головуючий: