Справа № 484/2274/18
Провадження № 2/484/1138/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє чамостійних вимог: Первомайська філія Південної Товарної Біржі, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , про визнання права власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: провул. Парковий, 6, с.Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві позивач вказує, що 04.08.2017 року в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області померла мати її мати - ОСОБА_5 клавдія Романівна. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок № 6, по прову Парковому в с.Лиса Гора Первомайського району. За життя, 02.09.2016 року ОСОБА_5 склала заповіт в якому зазначений житловий будинок позивачу. У встановлений законом строк позивач звернулася до Другої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою від 05.05.2018 року завідуючою Другої Первомайської нотаріальної контори ОСОБА_6 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Поскільки 16.10.2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, за яким ОСОБА_5 купила вказаний житловий будинок. Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 6596. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо реєстрації права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, за життя ОСОБА_5 не встигла узаконити вказану угоду. Вищезазначена обставина перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.

Позивач та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву, в якій підтримав позов, просив його задовольнити та розглянути справу без його участі та участі позивача.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися,до суду надали заяви про розгляд справи у їх відстуність, позовін вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Представник третьої особи , що не заявляє самостійних вимог - Первомайської філії Південної товарної біржі до суду не зявився, причини неявки та заперечень проти позовних вимог не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 16.10.2001 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: провул. Комсомольський (Парковий), 6 в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, Договір зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 6596. Згідно рішення Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 08.9.2015 року № 4 провул. Комсомольський в с. Лиса Гора перейменовано на провул. Парковий.

04.08.2017 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 266078, виданого 07.08.2017 року виконавчим комітетом Лисогірської сільскої ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 40.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт в якому заповіла спірний житловий будинок з усіма надвірними спорудами - ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 02.09.2016 року.

Постановою від 05.05.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про парво на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Поскільки згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР(в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Таким чином, відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правовстановлюючого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано в Первомайському МБТІ за ОСОБА_5

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Таким чином, ОСОБА_5 повністю виконала умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин) зареєстрований в МБТІ, та набула право власності на спірне майно.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, у встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом встановлено належність спадкодавцю ОСОБА_5 на праві власності житлового будинку № 6, по пров. Парковому в с.Лиса гора Первомайського району Миколаївської області, а позивач, як спадкоємець за заповітом належним чином прийняла спадщину звернувшись до нотаріуса із заявою про отримання свдоцтва на спадщину за заповітом, однак відсутній оригінал відповідного правовстановлюючого документу, що стало підставою для відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявні підстави для визнання права на спадщину у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.На підставі вищевикладеного, суд находить, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

За клопотанням позивача судові витрати повязані з розглядом спрви слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13,200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, по провулку Парковому,6, с.Лиса Гора, Первомайський район, Миколаївська області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 04.08.2017 року в с.Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюєтьсчя з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.09.2018 року.

СУДДЯ: