Єдиний унікальний номер 341/1327/18
Номер провадження 2/341/614/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

в с т а н о в и в:

06.08.2018 року ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2 і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 20.11.2008 року відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1831.

З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 20 листопада 2008 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції. Від спільного сумісного життя народилася одна дитина: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами існує формально. Припинили подружні відносини, оскільки сповідують різні погляди на сімейне життя. Через це в них виникають сварки, конфлікти. Відповідачка постійно нехтувала традиційними сімейними цінностям, з її ініціативи постійно виникали сварки, свідком яких є їхня неповнолітня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє йому та дитині душевні страждання. ОСОБА_2 не бажає займатися вихованням дитини, підкреслюючи, що дитина тільки його, ОСОБА_1, а не її, в спілкуванні використовує ненормативну лексику. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу надалі є неможливим. Просить позов задовольнити, дитину залишити проживати з ним.

ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі. Зазначив в поданій заяві, що не заперечує, щоб їхня дочка, ОСОБА_3 проживала з мамою, ОСОБА_2

Відповідач, ОСОБА_2 також в судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання. Із поданої нею заяви вбачається, що вона не заперечує проти позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, позов визнає, просить справу розглядати у її відсутності. А також просить дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею та залишити їй шлюбне прізвище.

У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.11.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.5). У шлюбі народилася одна дитина: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Сімейне життя у сторін не склалося, разом, як одна сім'я не проживають вже два роки. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно.

Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Сторони не змогли зберегти сім'ю, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю, ОСОБА_2

Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 200, 247, 258, 263, 265, 272, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 1831 - розірвати.

Малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати разом із матір?ю, ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:І. М. Юсип