02.01.2018 Справа №469/1466/16-ц
2/469/215/17 У Х В А Л А
21 грудня 2017 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,
учасники справи:
прокурор Маковецький Є.В.,
представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,
представник відповідача ОСОБА_3
сільської ради не з"явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до ОСОБА_3 сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов"язання повернути земельну ділянку,
У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявлено клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку у зв"язку з тим, що зазначені вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, а повинні розглядатися за правилами КАС України.
У обгрунтування зазначеного клопотання представник відповідача посилався на позицію Конституційного Суду України, викладену у Рішенні від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 (Справа № 1-6/2010) за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої "положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб"єктом владних повноважень, пов"язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності".
Зазначав, що за існуючої колізії між правовою позицією Конституційного Суду України та Верховного Суду України щодо юрисдикції спорів з органами місцевого самоврядування з приводу передачі земельних ділянок суди мають керуватися рішеннями Конституційного Суду України, який є єдиним конституційним органом щодо тлумачення законів та рішення якого, відповідно до ст.151-2 Конституції України, є обов"язковими та не можуть бути оскаржені, а постанови Верховного Суду України, винесені в порядку глави 3 ЦПК України, не є обов"язковими для судових органів, виходячи зі змісту ч.2 ст.360-7 ЦПК України про право суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Також пояснив суду, що редакцією ЦПК України, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, усунуто норму про врахування правової позиції Верховного Суду України, а тому суд повинен керуватися безпосередньо нормами Конституції України та її тлумаченням, наданим Конституційним Судом України.
Прокурор проти задоволення зазначеного клопотання заперечував, посилаючись на те, що спір, який розглядається судом, має приватно-правовий характер, що регулюється нормами цивільного права.
Заслухавши думку учасників справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення прокурора з позовом до суду), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України (в редакції, що діяла на час подання позовної заяви), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною першою ст.3 КАС України (в редакції, що діяла на час подання позовної заяви) визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Звертаючись з позовом до суду, прокурор у обгрунтування позовних вимог зазначав про порушення земельного, водного законодавства та містобудівної документації ОСОБА_3 сільською радою при реалізації ним прав власника від імені територіальної громади с.Коблеве при розпорядженні спірною земельною ділянкою, що призвело до позбавлення належного власника - територіальну громаду с.Коблеве - речових прав щодо цієї земельної ділянки та виникнення у відповідача ОСОБА_1 цивільного права - права власності на спірну земельну ділянку, та необхідність захисту прав належного власника земельної ділянки.
Таким чином, заявлені позовні вимоги стосуються цивільних та земельних прав територіальної громади с.Коблеве та відповідача ОСОБА_1
Обраний прокурором засіб правового захисту передбачений ст.16 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України відповідає вказаним нормам законодавства, оскільки на підставі оскаржуваного рішення виникло право цивільне, щодо захисту якого компетенція адміністративних судів не поширюється.
Таким чином, клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-161 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя