09.07.2018 227/4854/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року. м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.

за участю секретаря судового засідання: Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії державного виконавця заступника начальника Авдіївського міського ВДВС Головного територіального Управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» (далі ПАТ «Родовід банк») звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Теплякова А.П про визнання незаконною його бездіяльність по виконавчому провадженні 51623880 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 21 травня 2018 року та просить скасувати вищезазначену постанову. В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні в Авдіївського районного ВДВС Головного ТУЮ в Донецької області перебувало виконавче провадження, відкрите не підставі виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області по справі № 227/4854/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» судового збору в розмірі 3654 грн. та витрат повязаних із розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 1260 грн. 29 травня 2018 року заявником було отримано копію постанови державного виконавця від 21 травня 2018 року про повернення виконавчого документу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Вважають вказану постанову та дії державного виконавця незаконними, оскільки державним виконавцем не здійснено заходів для встановлення майна боржника, не здійснено заходів по примусовому виконанню рішення.

Заявник в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Державний виконавець в судове засідання з невідомих суду причин повторно не зявився, не скористався своїм правом подати заперечення на скаргу у встановлений судом строк, крім того не виконав вимоги Ухвали Добропільського міськрайонного суду від 13 червня 2018 року щодо надання суду належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження.

Заінтересована особа також не скористалась своїм правом подати заперечення на скаргу у встановлений судом строк.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності учасників справи за наявними матеріалами справи.

Суд, перевіривши та вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що скарга є підставною і підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором задоволено в повному обсязі.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Д002/АА-256.07.2 від 19.06.2007 року, що виникла станом на 27 червня 2014 року, в сумі 29230,41 доларів США доларів США (двадцять девять тисяч двісті тридцять доларів США 41 центів), що за курсом НБУ станом на 27 червня 2014 року становить 345601,25 грн.(триста сорок пять тисяч шістсот одна гривня 25 копійок).

Вирішено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Д002/АА-256.07.2 від 19.06.2007 року, що виникла станом на 27 червня 2014 року, в сумі 273528,43 грн. (двісті сімдесят три тисячі пятсот двадцять вісім гривень 43 коп.).

Вирішено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 1260,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а всього 4914,00 грн. (чотири тисячі девятсот чотирнадцять гривень 00 коп.).

15 травня 2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області був виданий виконавчий лист по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 1260,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а всього 4914,00 грн. (чотири тисячі девятсот чотирнадцять гривень 00 коп.). На підставі якого Авдіївським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження №51624949 .

21 травня 2018 року державним виконавцем заступником начальника Авдіївського міського ВДВС Головного територіального Управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1П винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із тим, що транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку (а.с. 9).

Як вбачається з постанови, остання була винесена державним виконавцем керуючись п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві було те, що транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Стаття 18 ЦПК України гарантує, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження", ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нездійснення державним виконавцем виконавчих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призводить до порушення законних прав та інтересів стягувача.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є : звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітень 2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» иконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві підставою повернення стало те, що транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

Разом з тим, предметом рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2015 року було не звернення стягнення на транспортний засіб боржника, а стягнення з боржника заборгованості та понесенні судові витрати у вигляді судового збору, і виконання рішення суду могло бути здійснене також за рахунок іншого майна.

Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів, які б підтверджували, що ним було вжито всіх заходів примусового виконання рішень передбачених положеннями ст.10,18 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про проведення державним виконавцем перевірок майнового стану боржника з періодичністю, встановленою частиною 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку, що державний виконавець не здійснив всі необхідні заходи для примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені Законом та неправомірно повернув виконавчі листи стягувачу.

Таким чином, доводи скарги ПАТ "Родовід Банку" щодо визнання незаконними дії державного виконавця є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про скасування постанови державного виконавця, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тобто законодавець не наділив суд правом при встановленні обґрунтованості скарги скасовувати постанову державного виконавця, суд лише зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню у відповідності до положень ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 18, 36, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії державного виконавця заступника начальника Авдіївського міського ВДВС Головного територіального Управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця заступника начальника Авдіївського міського ВДВС Головного територіального Управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженні № 51624949 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21 травня 2018 року.

Зобовязати державного виконавця заступника начальника Авдіївського міського ВДВС Головного територіального Управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 скасувати постанову державного виконавця заступника начальника Авдіївського міського ВДВС Головного територіального Управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженні № 51624949 від 21 травня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.С. Мацишин

09.07.18