Справа № 157/572/18
Провадження №2/157/212/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 липня 2018 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивовано тим, що 29 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений усний договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на момент надання позики, а саме 29 березня 2018 року, становило 792 000 грн. (30 000 х 26.40)., і зобовязався повернути їх до 20 квітня 2018 року. Наведені вище обставини підтверджуються власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

Незважаючи на досягнуту домовленість ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконав, що в подальшому привело до порушення прав та спричинило збитки для ОСОБА_1 Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням якнайшвидше повернути борг, проте останній всіляко намагається уникнути повного виконання покладених на нього зобовязань.

Договором позики також було передбачено сплату пені в розмір 0,5 відсотка від простроченої суми боргу щоденно до дня повернення позики.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики становить 864 270 грн., що на день звернення до суду за курсом Національного Банку України становить 33 000 доларів США, з яких: основний борг 785 700 грн. (30 000 доларів США), пеня 78 570 грн. (3 000 доларів США).

Посилаючись на викладенні вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у вказаному вище розмірі та понесені нею судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав зазначених у заяві. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у національній валюті гривні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2, починаючи з 2017 року, неодноразово позичав у ОСОБА_1 гроші. Проте кожного разу їх повертав. Останню позику вчасно не повернув, хоча запевняв, що борг поверне, оскільки має на продаж деяке майно.

Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 29 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого позивач надала відповідачу кошти в сумі 30 000 доларів США, а останній зобовязався повернути їх 20 квітня 2018 року. Умовами даного договору встановлено, що позика є безвідсотковою. Разом з тим, у випадку порушення взятого на себе зобовязання відповідач зобовязався сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5 відсотка суми позики за кожен день прострочення виконання зобовязання. Наведені обставини підтверджуються наданою позивачем борговою розпискою ОСОБА_2 від 29 березня 2018 року, справжність якої ніким не оспорюється (а.с. 44).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання до договором позики не виконав, суму боргу не повернув. Зазначене підтверджується наявною в позивача борговою розпискою ОСОБА_2, яка у випадку повного виконання останнім зобовязання за договором мала бути повернута позичальнику.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, оскільки сплата позичальником неустойки у випадку порушення зобовязання передбачена нормами діючого законодавства, а також умовами договору позики, тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума пені, яку слід розраховувати у відсотковому відношенні від суми боргу за кожен день прострочення, строк якого позивач визначила в 20 днів, а саме: 30 000 доларів США х 0,5 % х 20 днів прострочення зобовязання = 3 000 доларів США.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач повністю довела перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору на загальну суму 8995 грн. (8642,70 + 352,40).

Керуючись статтями 12, 76, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 530, 549, 1046 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 29 березня 2018 року в сумі 864 270 (вісімсот шістдесят чотири тисячі двісті сімдесят) гривень, що на день звернення до суду за курсом Національного Банку України становить 33 000 (тридцять три тисячі) доларів США, з яких: основний борг 785 700 (сімсот вісімдесят пять тисяч сімсот) гривень, що на день звернення до суду за курсом Національного Банку України становить 30 000 (тридцять тисяч) доларів США; пеня 78 570 (сімдесят вісім тисяч пятсот сімдесят) гривень, що на день звернення до суду за курсом Національного Банку України становить 3 000 (три тисячі) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8995 (вісім тисяч девятсот девяносто пять) гривень 10 копійок судового збору.

Дане рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне імя, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вул. Вузька, 18, м. Камінь-Каширський, Волинська область, 44500; відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт АЮ№180360, вул. Глинянка, 13, с. Хотешів, Камінь-Каширський, Волинська область, 44512.

Головуючий: ОСОБА_4