Номер провадження 2-о/225/458/2018
Єдиний унікальний номер судової справи225/3594/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Торецька державна нотаріальна контора, Північна селищна рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своєї заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вона як єдиний спадкоємець за законом звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини і на момент смерті спадкодавці разом з нею постійно не проживала.

Заявник зазначає, що з 01.05.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 вона постійно проживала однією сім'єю зі своєю матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, де проживає і в теперішній час. Вказаний факт підтверджується актом вуличного комітету.

Враховуючи вказані обставини, заявниця просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Представники заінтересованих осіб надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, не заперечують проти задоволення заяви.

Свідок

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 ( а.с. 7).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини і на момент смерті спадкодавці разом з нею постійно не проживала ( а.с. 12).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки, виданої 03.07.2018 року, виданої Північною селищною радою ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Окрім неї за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований ( а.с. 10).

Згідно акту обстеження, складеного головою вуличного комітету 03.07.2018 року, засвідченого секретарем виконавчого органу Північної селищної ради, ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01.05.2012 року по теперішній час. Проживала разом з матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. (а.с. 10)

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як випливає із п.3.22Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наданих суду доказів суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2, з 01 травня 2012 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини після померлої ОСОБА_2

Згідно відомостей зі Спадкового реєстру, після померлої ОСОБА_2 до Торецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась, заповіти від імені ОСОБА_2 у Торецькій державній нотаріальній конторі не посвідчувались.

Оскільки інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні немає, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які, відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273,293,294,315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, з 01 травня 2012 року на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: М.М. Скиба