АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 753/4401/18 Апеляційне провадження 22-ц/796/5815/2018Головуючий у суді першої інстанції - Коренок А.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора філії комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Коровайко Оксани Сергіївни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.03.2018 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову (а.с. 39-40).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Вважає, що висновок суду про відсутність підстав для забезпечення позову не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону, оскільки відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» може відчужити або іншим чином переоформити право власності на квартиру, яка перебуває у володінні позивача та слугує житлом йому та його сім'ї (а.с. 45-46).

Насамперед, слід зазначити, що Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 19.06.2018 (а.с. 47).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2018 відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 49-50).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2018 призначено справу до апеляційного розгляду (а.с. 55).

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, та що такі заходи є співмірними із заявленими позовними вимогами.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Коровайко О.С., ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Предметом спору за заявленими вимогами є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КоровайкоО.С. про державну реєстрацію права власності від 08.11.2017, індексний номер 38019898 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

12.03.2018 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, в тому числі примусового входження до квартири, зміни замків, вселення будь-яких осіб, зняття з реєстрації та виселення жильців, заборони відчуження права власності.

Заяву мотивує тим, що предметом спору є оспорювання права ПАТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із чим відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» може у будь-який час та спосіб розпорядитися спірним нерухомим майном, що в подальшому утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовної заяви вбачається, що спір виник щодо рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на вищевказану квартиру. Позивач вважає, що рішення прийнято реєстратором з порушенням законодавства України, оскільки реєстратор безпідставно зареєстрував право власності на іпотечне майно за ПАТ «Укрсоцбанк» при тому, що іпотекодержателем за іпотечним договором є інша юридична особа.

Наведені у заяві позивача доводи дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, у разі його задоволення, може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, у зв'язку з чим позов необхідно забезпечити шляхом накладення арешту на квартиру адресою: АДРЕСА_1, що є предметом спору.

Відтак побоювання заявника, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову відповідачем не спростовані.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини. Забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем не завдає шкоди відповідачу ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки накладення арешту на нерухоме майно тимчасово перешкоджає відчуженню такого майна.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, а також врахувавши зміст позовних вимог, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Вимоги заяви про заборону будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири не є конкретними і не відповідають визначеним процесуальним законом видам забезпечення позову.

Крім того, слід зазначити, що в даному випадку одночасне вжиття заходів забезпечення позову у виді арешту на майно і забороною вчиняти певні дії не є необхідним.

Згідно статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року про відмову в забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора філії комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Коровайко ОксаниСергіївни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000).

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 08 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва