Ухвала

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 754/11551/15-ц

провадження № 61-14970св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., ОлійникА. С., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

правонаступник позивача - Приватний навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ»,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяви Приватного навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» про залучення до участі у справі як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» і про відмову від позову до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Такіра», Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 93/07/00-KL від 10 квітня 2007 року, посилаючись на те, що ОСОБА_5 є поручителем за кредитними зобов'язаннями ТОВ «Такіра» відповідно до укладеного з ним договору поруки № П-93/07/00-KL від 27 грудня 2011 року .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 29 590 112,63 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У січні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» через свого представника Сущенка Ю. В. звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року і залишити в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У березні 2017 року ОСОБА_5 подав заперечення на касаційну скаргу, у яких послався на безпідставність її доводів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту четвертого пункту першого розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Приватний навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» (далі - ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ») звернувся до суду із заявами про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк» і про відмову від позову до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Такіра», Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву про залучення до участі у справі як правонаступника позивача обґрунтовує тим, що 17 квітня 2018 року між ним і банком укладено договір купівлі-продажу майнових прав і договір відступлення права вимоги за договором поруки, відповідно до яких ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» набуло права вимоги за кредитним договором № 93/07/00-KL від 10 квітня 2007 року і укладеним на його забезпечення договором поруки № П-93/07/00-KL від 27 грудня 2011 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, касаційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як убачається з долученої до заяви копії договору № 383/К купівлі-продажу майнових прав від 17 квітня 2018 року, ПАТ «Дельта Банк» передало у власність ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» майнові права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути в майбутньому, за кредитним договором № 93/07/00-KL від 10 квітня 2007 року, укладеним з ТОВ «Такіра» (пункт 1.1 договору).

Відповідно до копії договору відступлення права вимоги за договором поруки від 17 квітня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступило ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» право вимоги за договором поруки № П-93/07/00-KL від 27 грудня 2011 року, укладеним з ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Такіра» за кредитним договором № 93/07/00-KLвід 10 квітня 2007 року (пункт 1.1 договору).

Таким чином, ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» набуло прав кредитора у зобов'язанні, щодо якого існує спір, що відповідно до статті 55 ЦПК України є підставою для заміни позивача правонаступником.

За таких обставин касаційний суд задовольняє подану заяву і залучає ПНВК Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» до участі у справі як правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк».

У поданій у травні 2018 року заяві про відмову від позову ПНВК Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» просить прийняти відмову від позову до ОСОБА_5, визнати нечинними ухвалені у справі судові рішення і закрити провадження. Зазначає, що наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі. Також просить вирішити питання щодо повернення йому, як правонаступнику заявника, з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні касаційної скарги.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, касаційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Заяву ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» про відмову від позову підписано генеральним директором Колесник Ф. Є.; подано представником за довіреністю Дігтярук М. С.

Видана представнику ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» - Дігтярук М. С. довіреність від 17 травня 2018 року дійсна до 31 грудня 2018 року та передбачає за представником право на вчинення такої процесуальної дії як відмова від позову.

Про наслідки вчинення таких процесуальних дій як відмова від позову і закриття провадження у справі дії заявник ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» обізнаний, про що свідчить зміст поданої заяви.

Згідно з пунктом четвертим частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

На підставі викладеного, у зв'язку з поданням правонаступником позивача ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» заяви про відмову від позову, якавідповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд касаційної інстанції приймає відмову від позову, визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закриває провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічні положення закріплені у частині четвертій статті 7 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює підстави та порядок повернення судового збору.

За подання касаційної скарги заявник ПАТ «Дельта Банк» сплатив судовий збір у розмірі 4 284,80 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 17 січня 2017 року № 312165 (#).

За таких обставин правонаступнику позивача Приватному навчально-виховному комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» з державного бюджету підлягає поверненню 2 142,40 гривень (4 284,8:2).

Керуючись статтями 55, 142, 206, 255, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви Приватного навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» про залучення до участі у справі як правонаступника позивача і про відмову від позову задовольнити.

Залучити Приватний навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Прийняти відмову Приватного навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» від позову до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Визнати нечинними рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року.

Закрити провадження у справі за позовом Приватного навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути Приватному навчально-виховному комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» з державного бюджету 2 142,40 судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги заплатіжним дорученням від 17 січня 2017 року № 312165 (#).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник О. В. Ступак