Справа №345/2347/17
Провадження № 2/345/60/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2018 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Якиміва Р.В.,

секретар судового засідання Гладенька Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення і визначення порядку користування квартирою,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що є власником 1/2 частини квартири № 204, що знаходиться по проспекту Л.Українки, 12 в м. Калуші Івано-Франківської області. Іншим співвласником квартири є ОСОБА_2, який постійно проживає у даній квартирі. Відповідач чинить їй перешкоди в користуванні житлом, не пускає до квартири та не дає ключів від вхідних дверей. Оскільки добровільно врегулювати спір відповідач не бажає, позивач просить вселити її в квартиру та визначити порядок користування вказаним житлом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участі представника ОСОБА_3, позов підтримує.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. ОСОБА_2 подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що не чинив ОСОБА_1 перешкод. Вказав, що викладена інформація в листі Калуського ВП від 21.06.2017 не відповідає дійсним обставинам справи, так як перевірка факту створення перешкод в доступі позивачу до квартири не проводилася взагалі. Він з'явився за викликом до поліції, де надав пояснення, він погано почуваючись, та не читаючи підписав.

Також ОСОБА_2 у письмових поясненнях зазначив, що у березні 2007 року дійсно змінив замки у квартирі для того, щоб унеможливити доступ до житла третіх осіб. В період часу з 2003 року і до закінчення 2015 року перебував у м.Одеса практично безвиїзно. Весь цей час позивач перебувала майже безвиїзно в Італії, перебувала в України тільки у 2012 році, а тому він не міг чинити їй перешкоди в доступі до житла. Крім того, ще у 2007 році залишив ключі від квартири сусідам та повідомив про це ОСОБА_1

Також вважає позовну вимогу про визначення порядку користування квартирою безпідставною, оскільки в разі її задоволення частка майна, яким користуватиметься ОСОБА_1, складе 58 %, тоді як її частка власності складає 50%, таким чином порушуються його майнові права.

Крім того, зазначив, що є інвалідом 3-ї групи та учасником бойових дій, а тому просив відмовити у стягненні з нього судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно, обєктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником 1/2 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 3). Іншим співвласником квартири, якому належить 1/2 частка, є ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с. 27).

Право власності виникло по ? частці на дане житло сторонам на підставі рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.09.2007 по справі № 22-ц-932/2007 (а.с. 28-29).

Вищезазначена квартира складається з житлової кімнати площею 12,5 кв.м. (№ 5), житлової кімнати площею 12,6 кв. м. (№ 6), житлової кімнати площею 14,4 м.кв. (№ 7), кухні площею 8,6 кв.м. (№4), ванної кімнати площею 2,6 кв.м. (№ 2), туалету площею 1,0 кв.м. (№3), коридору площею 13,2 м.кв. (№1), двох балконів площею по 2,0 м.кв., що підтверджується відомостями, які містяться в технічному паспорті (а.с. 5). Кімнати є окремими.

Позивач 06.06.2017 звернулася до КП «ЖЕО №1» із заявою, в якій просила направити за вищезазначеною адресою комісію для фіксації обстановки в квартирі на час її вселення, оскільки інший співвласник квартири ОСОБА_2 чинить їй перешкоди (а.с. 6). Листом від 07.06.2017 їй відмовлено та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів чи суду (а.с. 7).

Також 06.06.2017 ОСОБА_1 звернулася до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою вжиття заходів щодо ОСОБА_2, який чинить їй перешкоди в користуванні житлом та погрожує (а.с. 8). З відповіді на вказану заяву від 21.06.2017 вбачається, що в ході перевірки був підтверджений факт створення перешкод у вільному доступі до квартири (а.с. 9).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право володіти, користувався та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності спільне майно).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як співвласники квартири, згідно положень ст.ст. 368, 369 ЦК України володіють і користуються належним їм на праві спільної власності майном спільно. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння і користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В судовому засіданні встановлено, що домовленості про порядок володіння і користування житлом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було досягнуто. Навпаки відповідач чинить ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належним їй майном. Заперечення відповідача даного факту спростовуються листом Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 21.06.2017 (а.с.9), а також наданими ним письмовими поясненнями. Також суд вважає необґрунтованими твердження ОСОБА_2 про неможливість чинити позивачу перешкоди через його відсутність в м. Калуші в період часу з 2003 по 2015 роки, а також постійне перебування ОСОБА_1 за межами України в Італії, оскільки даний факт не підтверджений належними доказами.

Частинами першою та другою ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для усунення перешкод в користуванні належним ОСОБА_1 майном шляхом вселення її в квартиру АДРЕСА_1.

Щодо визначення порядку користування квартирою суд приходить до наступних висновків.

Частиною третьою ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Суд, аналізуючи запропонований ОСОБА_1 варіант користування житлом, вважає його прийнятним, оскільки кімната площею 17, 4 (№ 7), яку просить виділити їй позивач, та кімната площею 12,6 (№ 6), яку вона просить виділити в користування відповідачу, є окремими кімнатами, решту квартири вона просить залишити в спільному користуванні. ОСОБА_2 не вказав прийнятний для нього порядок користування житлом, а лише зазначив про незгоду із запропонованим позивачем варіантом з підстав різниці часток, зокрема, на його думку, в разі визначення такого порядку користування частка ОСОБА_1 становитиме 58% замість належних їй 50%. Суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки затвердження порядку користування квартирою не впливатиме на розмір часток кожного із співвласників.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити порядок користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартирою у запропонованому позивачем варіанті.

Як вбачається з квитанції (а.с.1), при подачі позову до суду ОСОБА_1 сплачено 1280,00 грн. судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача дані судові витрати. Підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судових витрат не встановлено.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру № 204, яка знаходиться по проспекту Лесі Українки, 12 в м. Калуші Івано-Франківської області.

Визначити порядок користування квартирою № 204, яка знаходиться по проспекту Лесі України, 12 в м. Калуші, а саме:

-виділити ОСОБА_1 у користування кімнату площею 17,4 кв.м. (зазначену в технічному паспорті під №7);

-виділити ОСОБА_2 у користування кімнату площею 12,6 кв.м. (зазначену в технічному паспорті під № 6);

-залишити в спільному користуванні кімнату площею 12,5 кв.м. (зазначену в технічному паспорті під № 5), кухню, ванну кімнату, туалет, коридор.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1280,00 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складене 17.08.2018.

Суддя