РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14900/17

Провадження № 2/643/1845/18

30.07.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.

за участю секретаря Зубко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» до ОСОБА_1 про стягнення компенсації матеріальної шкоди, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.04.2017 по справі №646/11220/16-ц з урахуванням рішення Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2017 року, визнано незаконним наказ, виданий ОСОБА_1 як виконуючим обовязки начальника Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця», стягнуто з Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу 37659,93 грн., судові витрати 250 грн., витрати на правову допомогу 500 грн., судовий збір на користь держави 2067 грн.

Наказом в.о начальника Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 №52-к/тр від 13.04.2017 року ОСОБА_3 поновлено на роботі.

Крім того, Харківське відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» перерахувало ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з відрахуванням ПДФО та військового збору 30506,18 грн. (платіжні доручення №390 від 14.04.2017 та №1135 від 09.10.2017), судові витрати 250 грн. (платіжне доручення №1139 від 09.10.2017), витрати на правову допомогу 5645,70 грн. (платіжне доручення №1140 від 09.10.2017) та сплатило ЄСВ у сумі 8285,18 грн. (довідка №476/01-18 від 20.10.2017). Також позивачем сплачено 2067 грн. судового збору на користь держави.

Отже, позивачем було сплачено загалом 53907,81 грн. у звязку з виданням 30.10.2016 відповідачем незаконного наказу (розпорядження) №187-к/тр про звільнення ОСОБА_3 Зазначені обставини встановленні рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.04.2017 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2017 року, а відтак не підлягають доказуванню.

На дату видачі наказу про звільнення ОСОБА_3 відповідач виконував обовязки начальника Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» згідно наказу №420-ос/тр від 22.07.2016.

За п.п.4 п.5.5 Положення про Харківське відділення філії «Центр траснпортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця», начальник відділення на підставі довіреності та в межах своїх повноважень звільняє працівників відділення.

Таким чином, діями відповідача ОСОБА_1, що виконував обовязки начальника юридичної особи-позивача підприємству була заподіяна матеріальна шкода у загальному розмірі 53907,81 грн.

Ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Також, ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обовязків. При цьому, під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. Зазначена точка зору висловлена 28 січня 2015 року Верховним судом України в справі №6-229цс14.

Ст. 132 Кодексу законів про працю України передбачає, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

П.8 ст. 134 КЗпП вказує, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Згідно ст. 237 КЗпП, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Таким чином, з відповідача, який на час винесення наказу про звільнення ОСОБА_3 був службовою особою, а саме: виконуючим обовязки начальника відділення, за наказом якого звільнення працівника здійснено з порушенням закону, підлягає стягненню шкода, спричинена Харківському відділенню філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця», яку понесено підприємством у звязку з виконанням рішення суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду у розмірі 53907,81 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» судовий збір в розмірі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Харківське відділення філії «Центр транспортного звязку «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця», місцезнаходження якого за адресою: 61030, м.Харків, вул. Біологічна, будинок 6.

Відповідач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суддя - Н.В. Єрмак