АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/6675/17 Головуючий суддя І інстанції Боговський Д. Є.
Провадження № 22-ц/790/2239/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 641/6675/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року у складі судді Боговського Д.Є.,-

встановив:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 29 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався повернути вказану суму а також сплачувати проценти у передбачений договором строк. Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе за договором зобов'язань належним чином не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19764 грн. 84 коп., яка станом на 14 вересня 2017 року складається з: 2 367 грн. 49 коп. заборгованості за кредитом, 10 829 грн. 18 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 5 388 грн. 89 коп. нарахованої пені за порушення виконання зобов'язань, а також штрафів: 250 грн. - фіксована частина та 929 грн. 28 коп. - процентна складова.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29 квітня 2008 року в розмірі 19764 грн. 84 коп. та 1600 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленого ПАТ КБ «ПриватБанк» позову відмовити. Мотивуючи скаргу зазначив, що анкету - заяву, умови та правила надання банківських послуг не підписував, не звертався до позивача з приводу підвищення кредитного ліміту, кредитний договір з позивачем не укладав, судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги про стягнення пені та штрафу, не застосовано положення ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 29 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 9 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе за договором кредиту зобов'язань належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з нього заборгованості у розмірі 19764 грн. 84 коп.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір було укладено шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання, де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Встановлено, що взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2367 грн. 49 коп. та за процентами у сумі 10829 грн. 18 коп.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 5388 грн., що зазначена у розрахунку, як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки у підписаній відповідачем заяві останній стверджував, що ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Крім того, своїм підписом підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Жодних доказів на підтвердження того, що підпис у вказаній заяві йому не належить, відповідачем не надано.

Крім того, у вказаній заяві зазначено, що банк має право в будь-який момент збільшити або зменшити кредитний ліміт. При порушенні позичальником строків платежів за будь-яким передбаченим договором грошовим зобов'язанням більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк буде вимушений звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. та 5% від суми позову.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29 квітня 2008 року у розмірі 14 375 грн. 95 коп., яка станом на 14 вересня 2017 року складається з 2367,49 грн. заборгованості за кредитом, 10829 грн. 18 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом та 1179 грн. 28 коп. штрафів. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 654 грн. 36 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29 квітня 2008 року у розмірі 14 375 грн. 95 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 654 грн. 36 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова