УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Крановський В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення державного виконавця,

встановив:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду зі скаргою на постанову ВП №51944512 від 27.09.2017 року старшого державного виконавця Гудзь А.М. Дніпровського районного відділу ДВС міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонської області «Про повернення виконавчого документа стягувачеві», в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Гудзь А.М. Дніпровського районного відділу ДВС міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонської області про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення тадії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №51944512 від 27.09.2017 року, відновити виконавче провадження № 51944512 з примусового виконання виконавчого лита №2-2298/09,виданого Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Скаржник посилається на те, що 27.09.2017 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонської області ОСОБА_1 винесено постанову «Про повернення виконавчого документа стягувачеві», у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» вважає, що постанова ВП №51944512 є незаконною, винесеною з порушенням нормативного законодавства, яке регулює виконання судових рішень.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Старший державний виконавець Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонської області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд скарги повідомлений у встановлений законом порядку.

Відповідно дост.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зст.447 ЦПК України,сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно дост.449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що 11.08.2009 року Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист №2-2298/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу по кредитному договору №231-08/Ф від 25.06.2008 року у розмірі 6562,20 грн. та судових витрат у розмірі 315,62 грн.

27.09.2017 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонської області ОСОБА_1. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист №2-2298/09, виданий 11.08.2009 року повернуто стягувачу, у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до п.2 ч.1ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIIIвиконавчий документ повертається стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно дост.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідност.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Заходи примусового виконання визначені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1,2ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідност.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Державним виконавцем на підтвердження обґрунтування прийнятого рішення про повернення виконавчого документу не надано акт перевірки майнового стану боржника за місцем проживання останнього (складеного державним виконавцем за участю понятих), довідку з органів, які проводять реєстрацію нерухомості та автотранспортних засобів про відсутність у боржника відповідача відповідно майна, довідку банківських установ про відсутність відповідного майна, довідки банківських установ про відсутність у боржника відкритих рахунків або відсутність коштів на цих рахунках, копію трудової книжки боржника, з якої випливає, що боржник не працює, довідку органів соціального забезпечення та зайнятості населення про неотримання боржником доходів, довідку податкових органів про відсутність реєстрації боржника як субєкта підприємницької діяльності тощо.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, державний виконавець не вжив всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання рішення суду передбачених ст.ст.10,18 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак скарга ґрунтується на вимогах Закону та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне поновити порушене право скаржника шляхом зобов'язання державного виконавчця відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 ЗУ "Про виконавче провадженя" відновити виконавче провадження.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонської області ОСОБА_1 щодо не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонської області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.09.2017 року ВП №51944512.

Скасувати постанову ВП №51944512 від 27.09.2017 року головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонської області ОСОБА_1 «Про повернення виконавчого документа стягувачеві».

Зобов'язати державного виконавця поновити порушене право ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» шляхом відновлення виконавчого провадження №51944512 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2298/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу по кредитному договору №231-08/Ф від 25.06.2008 року у розмірі 6562,20 грн. та судових витрат у розмірі 315,62 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко