Справа № 199/4039/17
(2/199/332/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В червні місяці 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.05.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», назва якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, уклали кредитний договір №085/С/42-8, згідно якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 39 742,58 дол.США.

У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_3 свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.04.2017 року має прострочену заборгованість в сумі 28 467,75 дол. США, яка складається з:

- суми заборгованості за кредитом 25 715,44 дол. США;

- суми заборгованості за відсотками 2 513,07 дол. США;

- суми заборгованості за комісіями 239,24 дол. США.

Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 28 467,58 дол. США, а також судовий збір 11 268,01 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявився, його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала до суду заяву про застосування строків позовною давності, а також заперечення проти позовних вимог та просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 29.05.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», назва якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, уклали кредитний договір №085/С/42-8, згідно якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 39 742,58 дол.США.

У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_3 свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.04.2017 року має прострочену заборгованість в сумі 28 467,75 дол. США, яка складається з:

- суми заборгованості за кредитом 25 715,44 дол. США;

- суми заборгованості за відсотками 2 513,07 дол. США;

- суми заборгованості за комісіями 239,24 дол. США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Далі, ч.2 ст. 1050 ЦК України визначає, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець маж право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплатити проценти.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. ст. 546, 611, 612 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Посилання відповідача на те, що позивач не повідомляв про існування боргових зобовязань, є непереконливими та такими, що спростовуються вищевикладеними обставинами і наданими копіями квитанції датованих квітнем 2017 (а.с.12-13).

Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 28 228,51 дол. США, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 25 715,44 дол. США; суми заборгованості за відсотками у розмірі 2 513,07 дол. США.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналися або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України).

Отже, суд вважає позовну давність позивачем не порушено, тому відсутні підстави для її застосування.

Інші доводи, викладені у запереченнях відповідача не спростовують висновків суду.

Отже, на підставі наданих доказів, приймаючи до уваги те, що з боку відповідача порушені зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та інших обовязкових виплат на підставі умов договору, існування боргу перед кредитором, на користь позивача повинно стягнути загальну суму заборгованості за кредитом у повному обсязі.

Умовами п. 1.1. Кредитного договору № 085/С/42-8 від 19 травня 2008 року передбачені наступні винагороди (крім сплати процентів за користування кредитом) Позичальника на користь Банку: комісії, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів.

Крім того банк п.1.1. Договору визначає, що всі види платежів (за винятком кредиту, винагороди за проведення моніторингу, неустойки), що вносяться Позичальником за даним Договором є відсотками в розумінні ЦК України.

Слід зазначити, що Національний банк України, п.п.2.3, 2.4 гл.2 р. II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат визначає процентні доходи і витрати, як операційні доходи і витрати, отримані (сплачені) банком за використання грошових коштів, їх еквівалентів або сум, що заборговані банку (залучені банком), суми яких обчислюються пропорційно часу із застосуванням ефективної ставки відсотка (у т.ч. доходи за кредитами юридичним та фізичним особам, доходи у вигляді амортизації дисконту (премії)), а комісії - операційні доходи і витрати за наданими (отриманими) послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи є фіксованою.

Також у листі від 09.11.2005 № 13-135/5657-11177 (чинним на момент укладання договору), посилаючись на статтю 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Національним банком України надано розяснення банкам, що отримання банком комісії в іноземній валюті за кредитами в іноземній валюті дозволяється лише за кредитами, які видаються за рахунок міжнародних фінансових організацій і якщо отримання комісії в іноземній валюті передбачено відповідним міжнародним договором.

Таким чином, суд вважає, що в частині стягнення суми заборгованості за комісіями 239,34 дол. США слід відмовити.

На підставі ст.ст.526, 549, 625, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, ЦПК України, суд, -

ВИ Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства, «Укрсоцбанк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака 29, МФО 300023, п/р №0003, ) заборгованість за кредитним договором у сумі 28 228,51 дол. США, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 25 715,44 дол. США; суми заборгованості за відсотками у розмірі 2 513,07 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства, «Укрсоцбанк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака 29, МФО 300023, п/р №0003, ) судовий збір у розмірі 11 268,01 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя О.Г. Скрипник