Справа № 591/5987/17
Провадження № 2/591/2743/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати такими, що втратили право користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. свої вимоги мотивує тим, що з 11 серпня 2014 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі починаючи з 1995 та 1998 років, однак з травня 2000 року по теперішній час не проживають. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідачів у квартирі порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі позивача.

Представник позивача ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримали позов в повному обсязі, просив розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 направили поштою заяви (кожен окремо), в яких позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі, просили задовольнити позов.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до договору дарування квартири від 11 серпня 2014 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно довідки ТОВ «Жилищник» від 24 листопада 2014 року, у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані невістка власниці ОСОБА_2, 1968 року народження, племінниця ОСОБА_4, 1990 року народження, племінник ОСОБА_3, 1998 року народження (а.с.8).

Згідно відомостей ЦНАП Сумської міської ради від 02 листопада 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-20).

Із копії виписки з домової книги №302510 корпусу 1462 в м. Зеленоград району Крюково-Зеленоградський м. Москва від 03 жовтня 2017 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мають постійне місце реєстрації починаючи з серпня 2014 року (ОСОБА_4), починаючи з грудня 2015 року (ОСОБА_3), починаючи з січня 2016 року (ОСОБА_2) в м. Зеленоград району Крюково-Зеленоградський м. Москва (а.с.13).

Відповідачі позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Із пояснень позивача, зазначених ним у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідачі є членами сім'ї власника квартири, і що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше року.

Так ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідачі в квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, і позивач несе зайві комунальні витрати. Крім того, заяви про визнання позову відповідачів не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідачі визнаються судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно її заяви.

На підставі ст.ст. 391 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3, паспорт РФ НОМЕР_3, виданий 03.05.2017 року УФМС Росія, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3, паспорт РФ НОМЕР_4, виданий 11 грудня 2015 року УФМС Росії, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3, паспорт РФ НОМЕР_5, виданий 20 серпня 2014 року, УФМС м. Москва, РФ, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено та підписано 02.01.2018 року.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Кривцова