Справа № 418/898/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"05" червня 2018 р. року Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі Кірічевій К.В.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, головного управління Держпраці у Луганській області про визнання недійсним правочину щодо відчуження екскаватора та застосування відповідних правових наслідків недійсності цього правочину,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_2 з позовною заявою у якій просить визнати недійсним правочин щодо відчуження ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 належного її померлому батькові ОСОБА_6 екскаватор ЕО-2621, 1990 року випуску, вирбництва Бородянського заводу з присвоєнням йому зараз індивідуальними номерами 841560 та 174813, двигун 242231 з державним реєстраційним номером 05348 ТВВ, свідоцтво про його реєстрацію від 04 травня 2016 року серії ВВ №007017, видане Головним управлінням Держпраці у Луганській області. Застосувати відповідні правові наслідки визнання цього правочину недійсним а саме: скасувати свідоцтво про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортого засобу серії ВВ №007017 від 04 травня 2016 року, виданого Головним управлінням Держпраці у Луганській області на екскаватор ЕО-2621, 1990 року випуску, виробництва Бородянського заводу з присвоєними йому зараз індивідуальними номерами 841560 та 174813, двигун 242231, з державним реєстраційним номером 05348 ТВВ на імя ОСОБА_5, зобовязати Головне управління Держпраці у Луганській області скасувати державну реєстрацію на імя ОСОБА_5 великотоннажного засобу або технологічного транспортного засобу екскаватора ЕО-2621, 1990 року випуску виробництва Бородянського заводу з присвоєними йому зараз номерам 841560 та 174813, двигун 242231 з державним реєстраційним номером 05348 ТВВ. Зобовязати ОСОБА_7 повернути в натурі її та ОСОБА_4 як спадкоємця у рівних частках, неправомірно придбаний ним екскаватор ЕО-2621, 1990 року випуску, виробництва Бородянського заводу з присвоєними йому зараз індивідуальними номерами 841560 та 174813, двигун 242231 реєстраційним номером 05348 ТВВ, що належав її покійному батькові ОСОБА_6, або відшкодувати її та ОСОБА_4 як спадкоємцям визначену за недійсним правочином вартість 60000 гривень у рівних частках.

Вжити заходи забезпечення заявленого нею позову шляхом накладення арешту на спірний екскаватор. Витребувати з Міловського відділу поліції ГУНП України у Луганській області для огляду в судовому засіданні і долучення до матеріалів справи всі матеріали перевірки за її зверненням від 07 жовтня 2016 року про шахрайтсво з належним її померлому батькові ОСОБА_6 екскаватором ЕО-2621, 1990 року випуску, виробництва Бородянського заводу, перевірку за яким проводив оперуповноважений ОСОБА_8 з висновком від 19 жовтня 2016 року. Стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Головного управління Держпраці у Луганській області солідарно на її користь витрати понесені нею для оплати правової допомоги в сумі 1000 гривень. Стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Головного управління Держпраці у Луганській області солідарно на її користь витрати понесені нею по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в загальній сумі 875 гривень 60 копійок.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є рідною дочкою ОСОБА_6, який за життя постійно проживав зі своєю другою дружиною ОСОБА_4 в їхньому домоволодінні № 56 по вулиці Петровського зараз Миру в с. Великоцьк Міловського району Луганської області. Окрім неї у батька є ще дочка її рідна сестра ОСОБА_9 у дівоцтві ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка зараз проживає у Російської Федерації у м. Таганрогі. 15 лютого 2016 року її батько помер не залишив заповіту.Вона вважає, що її сестра ОСОБА_9 , дружина померлого батька відповідачка ОСОБА_4 та вона є спадкоємцями за законом першої черги, мають однакові рівні права на всю його спадщину кожна у рівних частках. 16 березня 2016 року приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_11 за заявою відповідачки ОСОБА_4 про прийняття спадщини заведена спадкова справа №12/206 за спадщиною її батька ОСОБА_12. Вона також у встановленному законом строк подала цьому ж нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини від свого померлого батька. Сестра ОСОБА_9 подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у його спадщині на її користь. Однак її стало відомо, що відповідачка ОСОБА_4 ще у квітні-травні 2016 року до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини її померлого батька протиправно та незаконно здійснила відчуження на користь стороньої особи відповідача ОСОБА_5 частини спадкового майна, а саме належного її батькові на праві приватної власності екскаватора ЕО-2621 1990 року випуску виробництва Бородянського заводу. З цього приводу 07 жовтня 2016 року вона звернулась з заявою до Міловського відділу поліції ГУНП України у Луганській області про проведення належної перевірки за цим фактом з огляду на наявність у діях її мачухи відповідачки ОСОБА_4 ознак кримінального шахрайства з цим спадковим майном. Однак згідно висновку оперуповноваженого поліції ОСОБА_13 від 19 жовтня 2016 року за результатами розгляду її заяви у діях відповідача ознак шахрайства він не знайшов. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 начебто за усною домовленістю продала спадковий екскаватор її батька відповідачу ОСОБА_5 за 60000 гривень документи на екскаватор не передала оскільки вони начебто у неї були відсутні, тому він оформив на себе як нового власника. За наявною у неї інформацією свідоцтво про реєстрацію видано від 04 травня 2016 року Головним управлінням Держпраці у Луганській області з присвоєнням індивідуальних номерів 841560 та 174813, двигун 242231, з державним реєстраційним номером 05348ТВВ. Вона вважає, що маються обєктивні підстави вважати, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ГУ Держпраці у Луганській області данний провочин вчинили і нове свідоцтво оформили під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, а саме не врахували наявність її спадкових прав на частку у спадщині її померлого батька ОСОБА_12 нарівні з правами його дружини ОСОБА_4, яка за даних обставинах при одноосібному відчуженні спадкового екскаватора не являлась повноправним власником цього майна і не мала права діяти без її згоди.

Під час розгляду справи стороною позивача були змінені позовні вимоги де вона відмовилась від позовних вимог у частині, що стосується відповідача ОСОБА_5 де його вона зобовязувала повернути в натурі її та відповідачки ОСОБА_4 як спадкоємцям у рівних частках неправомірно придбаний ним екскаватор ЕО-2621. 1990 року випуску, виробництва Бородянського заводу з присвоєними йому індивідуальним номером 05348ТВВ, що належав її померлому батькові ОСОБА_6, або відшкодувати як спадкоємцям визначену за недійсним правочином вартість 60000 гривень у рівних частках, а також стягнення з відповідача ОСОБА_5 витрати понесені на оплату правової допомоги в сумі 1000 гривень. В уточненої позовної заяві вона просила визнати недійсним усний правочин щодо відчуження відповідачкою ОСОБА_4 на користь сторонньої особи належного померлому її батькові ОСОБА_6 екскаватора ЕО-2621, 1990 року випуску виробництва Бородянського заводу заводський номер 811560, номер двигуна НОМЕР_1, номерний знак 02418 ТВВ свідоцтво серії ВВ № 003391 від 25.05.2012 року видане ТУ Держгірпромнагляду у Луганській області. Застосувати відповідні правові наслідки визнання цього правочину недійсним, а саме: стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь у якості відшкодування збитків, завданих протиправним відчуженням спадкового майна яке належить її 2/3 його вартості у сімі 60000 гривень . Стягнути з відповідача ОСОБА_4 понесені нею витрати на оплату правової допомоги у сумі 1000 гривень, та сплату судового збору у сумі 875,60 гривень при пордачі позовної заяви.

В подальшому розгляді справи сторона позивача знову змінила свої позовні вимоги у яких вона просить визати недійсним усний правочин щодо відчуження відповідачкою ОСОБА_4 на користь сторонньої особи належного померлому її батькові ОСОБА_6 екскаватора ЕО-2621, 1990 року випуску виробництва Бородянського заводу, заводський номер 811560, номер двигуна НОМЕР_1, номерний знак 02418 ТВВ свідоцтво серії ВВ № 003391 від 25.05.2012 року видане ТУ Держгірпромнагляду у Луганській області. Застосувати відповідні правові наслідки визнання цього правочину недійсним, а саме: стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь у якості відшкодування шкоди , завданої протиправним відчуженням спадкового майна яке належить її за суму 60000 гривень у розмірі належних їй 2/3 часток отриманої за нього вартості, що складає суму 40000 гривень. Стягнути з відповідача ОСОБА_4 понесені нею витрати на оплату правової допомоги у сумі 1000 гривень, та сплату судового збору у сумі 875,60 гривень при подачі позовної заяви.

З позовною заявою представником позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 була подана заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне майно а саме екскаватора ЕО-2621, 1990 року випуску виробництва Бородянського заводу заводський номер 811560, номер двигуна НОМЕР_1, номерний знак 02418 ТВВ.

Однак Міловський районний відділ державної виконавчої служби повернув ухвалу суду без виконання , оскільки заява стягувача про примусове виконання рішення не відповідала вимогам встановленим ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» а саме була відсутня адреса місця проживання чи перебування стягувача, дата народження боржника, дата набрання рішенням законної сили та строк предявлення рішення до виконання.

Згідно заяви позивача ОСОБА_2 з Міловського ВП ГУНП Україн у Луганській області були витребувані матеріали перевірким за зверненням ОСОБА_2 про шахрайство з екскаватором який належав її померлому батькові ОСОБА_6.

Під час розгляду цивільної справи за заявою сторони відповідача представника від Головного управління Держпраці у Луганській області з погодження сторони позивача ухвалою суду було змінено процесуальний статус на третю особу яка не заявляє самостіних вимог.

За клопотанням сторони позивача від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Держпраці у Луганській області ухвалою суду були витребувані належин чином завірені документи на реєстрацію екскаватора ЕО-2621,1990 року випуску, виробництво Бородянського заводу а також додані до заяви документи на відповідача ОСОБА_5 .

Згідно клопотання представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 провадження по справі було зупинено 27 липня 2017 року, оскільки позивач ОСОБА_2 звернулась до Міловського ВП ГУНП в Луганській області з заявою про внесення до Єдиного рєстру досудових розслідувань повідомлення про скоєння ОСОБА_4 стосовно неї кримінального правопорушення за ознаками ст. 356 КК України.

22 лютого 2018 року за клопотанням представника ОСОБА_14, ОСОБА_3 провадження по справі було відновлено.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище визначені обставини.

Представник від третьої особи яка не заявляє самостіних вимог Головного управління Держпраці у Луганській області до суду не зявився, однак повідомив суд про можливість розгляду позовної заяви без їх участі. З пояснень які були направленні до суду слід, що головним управлінням Держпраці у Луганській області від відповідача ОСОБА_7 був отриманий пакет документів який відповідав вимогам п. 10 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.01.2010 року №8 та ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» куди входила заява від 29 квітня 2016 року,акт державного технічного огляду технологічного транспортного засобу Луганського експертно-технологічного центру від 29 квітня 2016 року, квитанція №7732 від 04.05.2016 року, про сплату за реєстрацію технологічного транспортного засобу, накладна № 70/4 від 01 квітня 2000 року Спілки селян «Батьківщина», квитанція до прибуткового касового ордеру № 52/4 від 01.04.2000 року Спілки селян «Батьківщина» , копію паспорту ОСОБА_7 . Переличені документи були надані в копіях з додатком пояснень.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не зявилась однак була належно повідомлена про час, місце розгляду справи, неявку яку слід вважати неповажною.

Представник відповідача ОСОБА_5 якого було подалі виключено як сторону по справі , ОСОБА_15 повідомила, що відповідач має екскаватор 1990 року випуску який поставив на облік . ОСОБА_6 мав зовсім інший екскаватор 1993 року випуску при цьому надала копію свідоцтва про реєстрацію великотонажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу на імя ОСОБА_6 .

Згідно інформації яку надав перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Луганській області ОСОБА_16 представнику позивача ОСОБА_3 слід, що за ОСОБА_6 був зареєстрований екскаватор на шасі ЮМЗ-6, маркм ЄО-2621-1993 року випуску Бородянського екскаваторного заводу заводський номер 811560, номер двигуна НОМЕР_1, державний номер 02417 ТВВ свідоцтво ВВ 003391, зареєстроване 25 травня 2012 року яке видан ТУ Держгірпромнаглядом у Луганській області. Місце експлуатації технологічного транспортого засобу :Луганська область, Міловський район с. Великоцьк вул. Петровського №56.

Згідно ч.1,ч.4 ст. 223 ЦПК України « Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).»

Виникли умови та підстави для заочного розгляду справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до висновку про можливу відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, з таких підстав:

З наданих доказів стороною позивача слід, що позивач ОСОБА_2 є громадянкою України.(а.с.10 т.-1)

Згідно свідоцтва про народження до шлюбне прізвище позивача було ОСОБА_6 і батьком її був ОСОБА_6 .(а.с.11 т.-1)

Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивачка на той час мала дошлюбне прізвище ОСОБА_6 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 у виконавчому комітеті Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області 23 серпня 1997 року актова запис № 05 і її було присвоєно прізвище ОСОБА_17 .(а.с.12)

З свідоцтва про смерть слід, що ОСОБА_6 помер 15 лютого 2016 року у віці 55 років у смт. Мілове Міловського району Луганської області. (а.с.13 т.-1)

Відповідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа.(а.с.14 т.-1)

За заявою ОСОБА_9 яка нотаріально посвідчена адресована до нотаріуса Міловського районного округу ОСОБА_18 слід, що вона є дочкою померлому ОСОБА_6 та відмовляється від своєї частки у спадщини на користь своєї сестри ОСОБА_2.(а.с.14 т.-1)

З листа приватного нотаріуса Міловського районного нотаріального округу ОСОБА_18 слід, що позивачу ОСОБА_2 розяснена черговість отримання частки спадщини за умови надання правовстановлюючих документів на таке майно.

Як слід з копії висновку за результатами перевірки повідомлення від позивачки ОСОБА_2 який був зроблений оперуповноваженим Міловського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 у відкритті кримінального провадження за заявою позивача ОСОБА_2 про шахрайські дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відмовлено за відсутністю складу злочину у їх діях. До висновку були надані копії матеріалів перевірки а саме рапорт чергового Міловського ВП ГУНП, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, протокол огляду місця події, пояснення ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_2, свідоцтво про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу. (а.с. 17 т.-1, а.с.63-64, а.с. 65-93 т.-1))

Позивачем ОСОБА_2 дії робітників поліції які не внесли її заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань не оскаржувались.

З наданих до суду постанови про закриття кримінального провадження від 19 січня 2018 року слід, що провадження за заявою позивачки ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України було закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення. З мотивувальної частини постанови вбачається, що слідством було встановлено , що шкода завдана ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не є значною у сумі 60000 гривень і тому підпадає під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 186 КУпАП «Самоуправство». (а.с.55-56 т.-2)

Постанова про закриття кримінального провадження оскарженою позивачкою ОСОБА_2 не була.

Згідно копії протоколу №01 засідання адміністративної комісії Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області відповідачку ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді попередження. (а.с.57 т.-2)_

Допитані у якості свідків представники поліції ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 пояснили, що вони займались розслідуванням за заявою ОСОБА_2 яка наполягала на тому, що ОСОБА_4 своїм самоуправством продала спадкове майно її батька. Зі слів самої ОСОБА_4 стало відомо, що вона не заперечувала тому, що продала невідомої особі за 60000 гривень екскаватор який належав померлому ОСОБА_6 . Особу якої екскаватор було продано вони не шукали. Погодились зі слів ОСОБА_4 з тим, що вона вказала суму яку отримала після продажу екскаватора , що було не достатньо для притягнення її до кримінальної відповідальності. Допити були оформлені поясненнями протоколу допиту свідка або підозрюваного не велися. Однак в її дії на їх погляд мались ознаки адміністративного правопорушення.

За ст. 1223 ЦК України « Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.»

З встановленого слід, що позивач використувала згідно закону свої права у належний час звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини як за своєю частиною так і за частиною від якої відмовилась її сестра.

За ч.1 ст. 218 ЦК України « Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.»

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України слід, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Відповідно до ст. ст. 215 - 235 ЦК України, особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

З доказів які були надані позивачем слід, що мався екскаватор який належав її батькові. На час смерті батько проживав з відповідачкою ОСОБА_4 про реєстрацію їх стосунків позивачем доказів надано не було однак були ствердження, що вона була йому при житті дружиною. Дружніх стосунків з відповідачем позивач не підтримує документацією на спірний екскаватор в неї немає. Згідно клопотань які були заявлені в ході підготовчого та судових засідань були витребувані свідчення на екскаватор який на розсуд позивача повинен належати її батькові . При огляді документів стало відомо, що різняться з номерами та датами випуску екскаватор належного ОСОБА_5 якого було позивачем притягнуто у якості відповідача з її думки придбаного у відповідача ОСОБА_4І, та екскаватор який зареєстрований за померлим ОСОБА_6 який є батьком позивача . Після встановлення розбіжності в реєстраційних номерах позивач відмовилась від притягнення в якості відповідача ОСОБА_5 . Особу яка купила екскаватор не встановлено та його вартість позивачем не була доведена. Дії поліції яка закрила справу відносно відповідача ОСОБА_4 тільки з тих підстав, що відсутній кваліфікаційний ознак значна шкода, позивачем не оскаржено, з чим вона з незрозумілих підстав погодилася.

Процесуальний статус під час досудового розслідування відповідача ОСОБА_4 не визначений. Пояснення які відібрані працівниками поліції не є процесуальними документами які можна визнати допустимими доказами та покласти їх до рішення.

Позивачем не було звернуто уваги, що за ознаками ст. 356 КК України значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме органи досудового розслідуванні повинні встановити особу яка придбала екскаватор, вартість майна та подалі інкримінувати дії відповідача за ознаками статті за якою було внесено повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідачу ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру під час досудового розслідування , відносно неї не постановлений вирок судом про її винуватість.

Працівники поліції на свій розсуд зі слів відповідача процесуальний статус якої не визначили вказали вартість екскаватора. За своєю думкою працівники поліції оцінили екскаватор вказавши про шкоду, що вона не є значною для притягнення відповідача до кримінальної відповідальності. Жоден з працівників поліції не пояснив, про можливе місце знаходження екскаватора на подвірї відповідача прямо вказавши про відсутність такої цілі. Технічний стан екскаватора який з їх слів начебто продавався , не встановлювався його оцінки за ринковими ціна у встановленні його вартості не проводилась. Самі дії відповідача направлені на здійснення правочину з реєстрацією екскаватора сторонньою особою не зясовувалися . За їх рішенням в діях відповідача маються ознаки адміністративного правопорушення. При розгляді дії відповідача ОСОБА_4 у Великоцької сільської раді Міловського району як адміністративного правопорушення, у постанові зовсім не їдеться річ про шкоду яку завдала відповідач позивачу, не має посилок на будь які докази які повинні досліджуватися під час розгляду справи. Без формування складу адміністративного правопорушення відповідача було формально визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення яким є самоуправство та накладено стягнення у вигляді попередження.

Посилки позивача на те, що свідки яких вона запропонувала вислухати у суді працівників поліції які проводили слідчі дії зі слів відповідача ОСОБА_4 встановили вартість проданого екскаватора у сумі 60000 гривень як доказ встановленої вартості суд відноситься критично.

Оскільки при розгляді спору про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, недійсним (встановлення нікчемності) факти його укладення, повного або часткового виконання однією зі сторін може підтверджуватися тільки письмовими доказами, якщо інше не передбачено законодавством. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

З таких підстав необхідно відмовити позивачу ОСОБА_2 у задоволенні заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 11, 15-16, 203, 215, 217, 235, 321, 392, 655 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 191, 206, 223, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

Копію заочного рішення направити позивачу ОСОБА_2, представнику позивача ОСОБА_3, відповідачу ОСОБА_4 протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянути судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Луганської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде складено 19 червня 2018 року.

Суддя С.І.Чехов