АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3037/18 Справа № 175/4932/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що на виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 року по справі №175/4932/15, про усунення перешкод ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні належним йому майном, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 разом з неповнолітньою ОСОБА_6 та малолітнім ОСОБА_7, було відкрито виконавче провадження №ВП 52591803. Однак, про існування вказаного заочного рішення скаржнику нічого не було відомо, а державні виконавці не повідомили про відкриття вказаного виконавчого провадження, не надіслали копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Таким чином дії державного виконавця щодо примусового виконання рішення про виселення є незаконними. Судом було вирішено усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення вказаних раніше осіб з житлового будинку №13 по вул. Залізничній в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, однак смт. Кіровське перейменовано на село Обухівка. Скаржнику також не зрозуміло куди державний виконавець збирається виселити її та дітей, адже адреса виселення в заочному рішенні не зазначена, а іншого житла ОСОБА_2 не має. Державному виконавцю відомо, що ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на заочне рішення від 16.06.2016 року. Вважає, що державний виконавець мав право зупинити вчинення виконавчих дій. Тому скаржник просила зупинити виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого документу №175/4932/15-ц від 16 червня 2016 року, та визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого документу №175/4932/15-ц від 16 червня 2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової по суті скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Надана апеляційному суду заява апелянта про перенесення судового засідання у зв»язку із зайнятістю її представника ОСОБА_8 в іншому судовому засіданні за межами Дніпропетровської області не підтверджена будь-якими доказами. Крім того, скаржник судову повістку про виклик в судове засідання на 05.06.2018 року отримала завчасно - 18.04.2018 року, про наявність поважних причин неявки в судове засідання 05.06.2018 року не повідомила. За викладених обставин, наявність поважних причин неявки в судове засідання апелянта та її представника не встановлено; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог скарги, колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04 жовтня 2016 року надійшли виконавчі листи №175/4932/15-ц від 13.09.2016 року, видані Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про усунення перешкоди ОСОБА_4Г у користуванні та розпорядженні належним йому майном шляхом виселення ОСОБА_2 ОСОБА_5, разом з неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку №13 по вул. Залізничній в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 49-50, 71-72, 74-75).

Постановою Державного виконавця Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження №52591803 у відношенні боржника ОСОБА_2 (а.с. 52).

В ході примусового виконання зазначеного вище рішення суду про усунення перешкод ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні належним йому майном шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5, разом з неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку №13 по вул. Залізничній в смт. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, - державним виконавцем неодноразово направлялися повідомлення про його примусове виконання кожному боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в тому числі і скаржнику, однак всі конверти повернулися до відділу ДВС у звязку із закінченням строку зберігання (а.с. 76-85).

Зокрема, за вихідним №В-2 19102 державним виконавцем 19.12.2016 року було направлено поштою на адресу ОСОБА_2 вказану вище постанову про відкриття виконавчого провадження №52591803 від 04.10.2016 року, що підтверджується копією реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с. 18 зворот). Однак, копія вказаної постанови не була отримана ОСОБА_2; конверт з відповідним поштовим відправленням установою пошти повернутий до відділу ДВС без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання (а.с. 81).

Місцевим судом також встановлено, що ОСОБА_2 26.01.2017 року зверталась до відділу ДВС із заявою, в якій просила прийняття до уваги її заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі №175/4932/15-ц (а.с. 57).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду від 16.06.2016 року у справі №175/4932/15-цз залишено без задоволення (а.с. 58 - 60).

Статтею 383 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статті 447 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 5 вказаної вище статті виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Колегія звертає увагу, що у прохальній частині скарги не конкретизовано, які саме дії державного виконавця скаржник просить визнати незаконними (а.с. 2 4).

Зі змісту мотивувальної частини скарги вбачається, що скаржник стверджує про незаконність примусового виконання рішення про виселення у зв»язку з ненаправленням державним виконавцем скаржнику копії постанови про відкриття вищевказаного провадження.

Однак, місцевим судом правильно встановлено факт виконання державним виконавцем вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», з відповідними змінами та доповненнями, здійснення направлення на поштову адресу боржника ОСОБА_2, зокрема, копії постанови про відкриття виконавчого провадження №52591803 від 04.10.2016 року, що стверджується письмовими матеріалами даної справи та виконавчого провадження, які вказані вище.

Посилання скаржника на неможливість виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 року по справі №175/4932/15 у звязку з перейменуванням смт. Кіровського на смт. Обухівку; доводи скаржника про відсутність у неї іншого місця проживання, окрім спірного житла, не свідчать про неправомірність дій державного виконавця. Колегія звертає увагу, що перейменування вказаного вище населеного пункту є загальновідомою інформацією.

Приймаючи до уваги, що частиною 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», з відповідними змінами та доповненнями, передбачено вичерпний перелік підстав зупинення держвиконавцем вчинення виконавчих дій, - місцевий суд дійшов правильного висновку про безпідставність тверджень апелянта щодо наявності у державного виконавця права зупинити зазначене виконавче провадження у зв»язку з поданням апеляційної скарги на вищевказане заочне рішення місцевого суду про виселення. Факт подання апеляційної скарги не свідчить про відкриття апеляційного провадження, постановлення ухвали про зупинення дії оскаржуваного рішення тощо.

Вимога скаржника про зупинення виконавчого провадження, яка викладена у прохальній частині скарги на дії державного виконавця, не є предметом розгляду скарги, що подана в порядку статті 447 ЦПК України (ст.383 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року). Скаржник не позбавлена можливості вирішити питання про зупинення дії рішення місцевого суду про виселення, у разі його оскарження, у порядку, що передбачений діючим Цивільним процесуальним кодексом України.

Доводи апелянта про невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», про обов»язкову присутність понятих у відповідності до ст. 22 вказаного Закону, доводи щодо порушення строків при здійсненні виконавчих дій - не були предметом розгляду суду першої інстанції, оскільки про вказані обставини не було зазначено у скарзі на дії державного виконавця (а.с. 2 4); матеріали справи не містять заяви скаржника про уточнення чи доповнення скарги. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у межах змісту скарги на дії державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування чи про порушення районним судом норм права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення скарги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді