пр. № 2/759/3323/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним застереження по задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 26.12.2017 р. передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Позивач відповідно до заявлених вимог просить суд визнати недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя що міститься в ст.4 іпотечного договору №02-19/751 від 07.03.2008 р. укладеного між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк» ( правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк».

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, за умовами договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні позовів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, правила статті 114 ЦПК України в редакції 2004 року про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, а відповідно до ч. 2 зазначеної статті майнові права визнаються речовими правами.

Правила виключної підсудності стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, у тому числі і з приводу припинення іпотеки, предметом якої є нерухоме майно: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 30 та п. п. 1 ч. 1 ст. 31, 32 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним застереження по задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, передати на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва (03150, м. Київ, вул. Олександра Кошиця буд.5-А).

Зобов'язати УДКСУ у Святошинському районі м. Києва повернути сплачену ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 320,00 грн., що було перераховано: одержувач УДКСУ у Святошинському районі м. Києва, код отримувача 37962074, МФО 820019, рахунок 0009, призначення платежу: суд. збір за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного суду м. Києва, за квитанцією № 39651 від 19 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.П'ятничук