Справа №2-483/10 пров. №4-с/478/1/2018
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

В с т а н о в и в:

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що постановами державного виконавцяКазанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ( далі- відділ ДВС) від 02 липня 2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-483, виданого 05.11.2010 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, винесено постанови про арешт майна, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів.

Проте при складанні вказаних документів виконавцем допущено ряд помилок та допущено бездіяльність, а саме державний виконавець не здійснював запити, не цікавився в який спосіб необхідно виконувати вимоги ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку стягнення аліментів та визначення заборгованості за аліментами.

Посилаючись на викладене, боржник просив визнати неправомірними дії Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, скасувати неправомірні постанови від 02.07.2018 року про арешт майна, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в рамках виконавчого провадження № 22595203.

Судом встановлено, що в Казанківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-483, виданого 05.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 447ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 1 частини першої статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувані постанови держаним виконавцем винесено 02 липня 2018 року, з даною скаргою боржник звернувся до суду 02 серпня 2018 року, клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою не подано, не викладено такі вимоги і у самій скарзі.

Посилання ОСОБА_1 у скарзі про те, що оскаржувані постанови ним отримано 27 липня 2018 року рекомендованим листом, а тому ним не пропущений строк для зверненням до суду, оцінюється судом критично, оскільки доказів, які б підтверджували вказаний факт останнім не надано .

В силу ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Отже, звернувшись 02 серпня 2018 року до суду зі скаргою на постанови державного виконавця, боржником не дотримано передбаченого ст. 449 ЦПК України строку.

З урахуванням вказаних вимог закону, суд приходить висновку про те, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки ним пропущений десятиденний строк на звернення до суду із даною скаргою, встановленого п.1 ч.1 ст.449ЦПК України та не надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду

Керуючись ст. ст.126, 449 ЦПК України,

У х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 06.08.2018 року.

Суддя