Справа: 164/901/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 7 березня 1994 року помер її батько ОСОБА_6, по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) площею 1,63 га, в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП «Жовтень», на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області. Право власності по смерті ОСОБА_6 прийняла його дружина ОСОБА_7, однак не встигла оформити своїх спадкових прав, оскільки 7 травня 2009 року померла. По смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, зокрема земельна частка (пай) площею 1,63 га, в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП «Жовтень», на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області. Ще за життя, 12 вересня 2008 року ОСОБА_7 посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_2 Спадкоємцями по смерті ОСОБА_7, крім позивача є діти померлої: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які у встановлений законом строк спадщину не прийняти та не претендують на неї. ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, однак подада до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, кожен зокрема в судове засідання не зявилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_5 селищна рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 7 березня 1994 року помер батько позивача ОСОБА_6 (а.с. 6).

Із матеріалів справи вбачається, що 7 травня 2009 року померла мати позивача ОСОБА_7, однак ще за життя 12 вересня 2008 року посвідчила заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі жилий будинок з надвірними будівлями, присадибну земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю, які знаходяться в с. Четвертня Маневицького району Волинської області, заповіла дочці ОСОБА_2 (а.с. 11, 13).

Згідно довідки Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1079 від 22 серпня 2017 року, спадкодавець ОСОБА_6, до дня смерті проживав разом із дружиною ОСОБА_7, заповіт після його смерті даною сільською радою не посвідчувався. Спадкоємець ОСОБА_7 прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, однак документально спадкових прав не оформила, оскільки 7 травня 2009 року померла. Від імені ОСОБА_7 Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області посвідчувався заповіт на імя її доньки ОСОБА_2 (а.с. 8).

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0069983 від 12 жовтня 1996 року підтверджується, що власником земельної ділянки, площею 2,14 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень» є ОСОБА_8 (а.с. 7).

Із повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 25 квітня 2018 року вбачається, що грошова оцінка земельної ділянки частки (пай) по колишньому КСП «Жовтень», яка належала ОСОБА_6 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0069983 становить (з врахуванням коефіцієнтів індексації станом на 1 січня 2018 року) 30327,05 гривень, розмір земельної ділянки (паю) відповідно до розпорядження Маневицької РДА № 148 від 17 квітня 2009 року по колишньому КСП «Волинь», становить 1,63 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 12).

Відповіддю на усне звернення від 31 травня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно.

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 656/03-16 від 17 липня 2018 року, після смерті ОСОБА_7, яка померла 7 травня 2009 року була заведена спадкова справа № 229 за 2009 рік (а.с. 27).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в установлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 247, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) площею 1,63 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП «Жовтень», на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0069983, виданий 12 жовтня 1996 року, на імя ОСОБА_8, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_7.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська