гСправа № 358/564/18 Провадження № 2/358/423/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_6, яка померла 26 серпня 2017 року в с. Біївці Богуславського району Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 серпня 2017 року у віці 82 роки померла його мати ОСОБА_6, яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне померлій спадкове майно, а саме житловий будинок в с. Біївці, Богуславського району Київської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_6 склала заповіт від 13 липня 2017 року за реєстровим №48, який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця, згідно якого спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У квітні місяці 2018 року позивач отримав листа від приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області, у якому було повідомлено про існування заповіту на його імя та те, що він пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

З метою оформлення своїх спадкових прав він відразу звернувся до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало його матері, оскільки він не прийняв спадщину у строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області № 02-31/113 від 18.04.2018.

Позивач зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_6 був ним пропущений з поважних причин, постільки він не знав про існування заповіту на своє імя, а також він був постійно зайнятий за місцем роботи в ДНЗ «Богуславський ЦПТО» у період із вересня по грудень місяці 2017 року у звязку з поліпшенням навчального процесу та працював одночасно із двома групами учнів, а також до квітня місяця 2018 року безпосередньо приймав участь реконструкції лабораторії №8 з будови автомобілів, що підтверджується поданням ДНЗ «Богуславський ЦПТО».

Тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів спадкоємця за заповітом, він звернувся з даним позовом безпосередньо до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за договором про надання правничої допомоги - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник за договором про надання правничої допомоги ОСОБА_4 надіслали до суду відзив на позовну заяву та під час судового розгляду справи позов не визнали і заперечували, щоб ОСОБА_1 було визначено додатковий двохмісячний строк для подання заяви до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6

На обгрунтування своїх заперечень відповідачка ОСОБА_3 посилається на те, що її батько ОСОБА_7 помер 04.02.2009 року і вона після смерті своєї баби ОСОБА_6 у відповідності до ст.1270 ЦК України подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за правом представлення, тобто є такою, що прийняла спадщину. Позивач ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_6 разом не проживав, тому повинен був звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, а так як він цього не зробив, то вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини та не прийняв спадщину після смерті своєї матері.

Також відповідачка вважає, що незнання позивача про існування заповіту не є поважною причиною для поновлення йому строку на прийняття спадщини, оскільки він мав право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги спадкування, та не скористався своїм правом на спадкування. Крім того, зазначає, що 20.02.2017 року помер батько позивача ОСОБА_8, після смерті якого позивач спадщину прийняв у встановлений законом строк, що свідчить про те, що позивач був обізнаний про встановлений строк у шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини та мав обєктивну можливість звернутися до того ж нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і після смерті матері.

Також просили відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по справі, а саме: судового збору в сумі 704,80 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 серпня 2017 року у віці 82 роки померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 408949, виданим 01 вересня 2017 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 8.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, що підтверджується копією заповіту від 13.07.2017 року за реєстровим №48, посвідченого секретарем виконавчого комітету Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

19 січня 2018 року із заявою до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 27.08.2017 року, звернулася ОСОБА_3, яка є внучкою померлої.

03 квітня 2018 року приватний нотаріус Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 надіслала ОСОБА_1 повідомлення про існування заповіту, який був посвідчений від імені спадкодавця ОСОБА_6 на його імя Біївецькою сільською радою 13.07.2017 року за № 48 та було розяснено, що строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України він пропустив, тому якщо не зявиться до нотаріуса та не надасть рішення суду про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то буде вважатися таким, що спадщину не прийняв, та свідоцтво про право на спадщину за законом буде видане на користь ОСОБА_3, яка є внучкою померлої без урахування його частки.

18 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно на підставі заповіту після смерті матері ОСОБА_6

Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 № 02-31/113 від 18.04.2018 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 26 серпня 2017 року, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Оскільки чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення.

Пунктами 2.3 та 3.2 діючого на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов'язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Із копії спадкової справи №16/2018 вбачається, що при відкритті спадкової справи на підставі заяви ОСОБА_9 від 19.01.2018, яка надійшла до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу ОСОБА_5 27.02.2018, на підставі витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27 лютого 2018 року за 51081138, було виявлено заповіт від імені ОСОБА_6, 13.07.2017 року за реєстром №48. 03.04.2018 приватний нотаріус направила позивачу повідомлення про існування заповіту.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він не знав про складений заповіт, і йому стало відомо про існування заповіту після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини із повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_5

Доказів на спростування наведених обставин відповідач ОСОБА_3 не надала, і матеріали справи таких доказів не містять, а тому суд, аналізуючи наведені позивачем доводи та наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. Верховний суд України урахувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши факт надання законодавцем переваги здійсненню спадкуванню за заповітом як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, дійшов висновку про необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояву свободи заповіту, з урахуванням наявності поважних причин пропуску, передбаченого законом строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Підстав для відступу від такої правової позиції суд не вбачає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому відповідачка має відшкодувати позивачу 704 гривні 80 коп. судових витрат за сплату судового збору та 3000 гривень витрат, понесених на оплату правничої допомоги адвоката, що підтверджено відповідним розрахунком адвоката та квитанцією про сплату коштів за надання правничої допомоги.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1223 ч. 1, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий двохмісячний строк, після набрання рішенням законної сили, для подання ним до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла 26 серпня 2017 року в селі Біївці, Богуславського району, Київської області.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок судових витрат понесених на сплату судового збору та 3000 гривень витрат понесених на оплату правничої допомоги адвоката, всього 3704 (три тисячі сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 серпня 2018 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_10