Справа № 354/171/18
Провадження № 2/354/352/18
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

03 липня 2018 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Іванов А.П., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-Буд» - ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

03.07.2018 р. представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на праві власності квартиру загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 224.

Свої вимоги представник обґрунтовує тим, що 23.12.2015 року ТОВ «Демос-Буд» перерахувало на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 200 000 грн. Між сторонами не було укладено ніяких договорів та не існувало інших підстав виникнення цивільних прав і обовязків, на підставі яких могли б бути перераховані дані грошові кошти, тому переховані кошти в сумі 200 000 грн. є безпідставно набутими. Згідно відомостей із Державного реєстру прав, у відповідачки ОСОБА_2 є у власності квартира загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 224. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена тим, що між сторонами виник спір про право цивільне про стягнення з відповідачки безпідставно отриманих коштів у сумі 200000 грн.; наявність у відповідачки нерухомого майна; реальної можливості відповідачкою відчужити належне їй нерухоме майно на користь третіх осіб з метою уникнення несприятливих наслідків та задля унеможливлення в подальшому повернення грошових коштів позивачу. Саме арешт подарованої ОСОБА_2 квартири є повністю співмірним заявленим позовним вимогам про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Дослідивши матеріали заяви у межах вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суддею встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, враховуючи характер правовідносин (безпідставне отримання ОСОБА_2 від ТОВ «Демос-Буд» 200 000 грн., наявність реальної можливості будь-яким чином відчужити вказану квартиру на користь третьої особи з метою нівелювання подальшої можливості виконання судового рішення по справі, існують достатні та необхідні підстави для накладення арешту на нерухоме майно відповідачки.

Підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення, передбачених ст.154 ЦПК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

заяву представника позивача ТОВ «Демос-Буд» (ідентифікаційний код у ЄДР: 25594710, 04655, м.Київ, вул.Глибочицька, 72, офіс 307) ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт у межах суми стягнення - 200 000 грн. на належну ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на праві власності квартиру, загальною площею 105,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 224.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню і оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. П. Іванов