Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1564/15-ц Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 20 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Галацевич О.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в місті Житомирі матеріали цивільної справи № 285/1564/15-ц за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Якубовська Тетяна Олексіївна, приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Плюйко Володимир Павлович, орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про визнання договорів купівлі-продажу частини житлового будинку недійсними, скасування державної реєстрації права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року, яка постановлена суддею Заполовською Т.Г. у місті Новоград-Волинському

встановив:

У квітні 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 травня 2015 року у даній справі.

Заяву мотивувала тим, що Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 28 травня 2015 року постановлена ухвала, якою в порядку забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Якубовська Т.О., приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Плюйко В.П., орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про визнання договорів купівлі-продажу частини житлового будинку недійсними, скасування державної реєстрації права власності, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, належний на праві власності заявнику.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року скасовано рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області в даній справі, у задоволенні позову відмовлено. Тобто, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог до ОСОБА_1, дане рішення набрало законної сили з моменту його проголошення, а тому і заходи забезпечення позову, вжиті відносно спірного майна, порушують її право власності та мають бути скасовані.

Ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику. В ухвалі, посилаючись на положення ст. 152 ЦПК України, зазначено, що цивільна справа № 285/1564/15-ц витребувана із суду першої інстанції та перебуває на розгляді Верховного суду, у зв'язку з чим всі процесуальні рішення по даній справі має приймати суд, який її розглядає.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд помилково дійшов висновку про повернення її клопотання посилаючись на ст. 152 ЦПК України, застосувавши аналогію закону до розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову. Крім того, заявник зазначає, що питання про скасування заходів забезпечення позову має бути вирішене судом першої інстанції, який вирішував справу по суті.

Справу розглянуто судом на підставі ст. 369 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що у квітні 2015 року ОСОБА_9, як законний представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу 56/100 частин житлового будинку № 12 по провулку Зарічному у місті Новоград-Волинському від 11 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, та від 10 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 травня 2015 року за заявою представника позивача накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 що належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 вересня 2017 року позов задоволено в повному обсязі, яке в подальшому рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове - про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного суду від 25 січня 2018 року внаслідок подання ОСОБА_2 касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року йому поновлено строк на касаційне оскарження вказаного рішення, відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 285/1564/15-ц, матеріали даної цивільної справи витребувані із суду першої інстанції та відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення виконання вищевказаного рішення апеляційного суду.

16 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, яку ухвалою суду від 22 травня 2018 року їй було повернуто на підставі ст.ст. 151, 152 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Питання про скасування заходів забезпечення позову регулюються ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Посилання суду першої інстанції на неможливість розгляду заяви у зв'язку з перебуванням матеріалів цивільної справи № 285/1564/15-ц на розгляді Верховного суду не можуть слугувати підставою для повернення клопотання заявнику ОСОБА_1, адже поданих нею документів достатньо для прийняття рішення по суті клопотання судом, яким було вжито заходи забезпечення позову.

Аналогія права - це вирішення конкретної юридичної справи на основі загальних принципів права (справедливості, рівності перед законом та судом тощо). Даним шляхом можливо ліквідувати прогалини у праві за умови відсутності норми права, яка б регулювала даний вид суспільних відносин.

Немає необхідності для застосування аналогії права за ст.ст. 151, 152 ЦПК України щодо питання скасування забезпечення позову, оскільки правовідносини щодо скасування забезпечення позову регулюються ст. 158 ЦПК України.

Наведені роз'яснення та вимоги закону судом першої інстанції не враховано, оскільки при апеляційному перегляді справи позивачам відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1. На спірну квартиру АДРЕСА_2, що належить їй на праві власності в порядку забезпечення позову було накладено арешт ухвалою суду від 28 травня 2015 року, та суд дійшов необґрунтованого висновку про повернення клопотання заявника про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що порушення суддею норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання щодо скасування забезпечення позову, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 14 серпня 2018 року.