АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-404/11
Провадження № 22-ц/792/821/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-404/11 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2018 року (суддя Маршал І.М.) про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування заяви зазначалось, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у цивільній справі № 2-404/2011 від 23.08.2011 року стягнуто заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_4, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк». Рішення суду вступило в законну силу, однак, виконавчі документи стягувачем не отримувались. Надалі, 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» відступило права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами новому кредитору ПАТ «Дельта Банк». Посилалось на те, що відповідно до умов вказаного договору новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 0 від 17.11.2006 року, який був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 до моменту відступлення прав вимоги новому кредитору ПАТ «Дельта Банк». ОСОБА_5 є поручителем за вказаним кредитним договором. Звертаючись до суду заявник просив суд замінити сторону стягувача по рішенню в цивільній справі № 2-404/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником АТ «Дельта Банк» та поновити пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2018 року в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати, заяву ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства України.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що норми діючого ЦПК України не регламентують можливості заміни сторони стягувача в рішенні суду, яке вже ухвалено в цивільній справі.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.08.2011 року в цивільній справі № 2-404/2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48280 швейцарських франків 83 сантимів, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 1 лютого 2011 року у розмірі 407246,67 грн., пеню в розмірі 11829,02 грн., судовий збір в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат ІТЗ.

Після набрання заочним рішенням законної сили виконавчі документи стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» не отримувались.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» (первісний кредитор) відступило права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами новому кредитору ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до умов цього договору, новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 17.11.2006 року, який був укладений між первісним кредитором ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 (поручитель ОСОБА_6І.) ще до укладення вказаного договору відступлення прав вимоги.

За положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до чч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України (в редакції чинній на час подачі заяви) за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Проводячи аналіз наведених норм права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у звязку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обовязки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Отже, враховуючи положення статтей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником і отримало всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання підлягають відхиленню, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, виконавчий лист на виконання заочного рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.08.2011 року не видавався, а тому відсутні підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2018 року скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у справі №2-404/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту№0 від 17.11.2006 року.

В решті ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/821/18

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № ухвала