Ухвала

02 липня 2018 року

м. Київ

справа № 263/6067/17

провадження № 61-37102ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Литвиненко Оленою Леонідівною, на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, усунення перешкод в користуванні грошовими коштами, стягнення пені та судових витрат,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») щодо відмови в обслуговуванні відкритого на її ім'я карткового рахунку № НОМЕР_1 та зобов'язати його усунути перешкоди щодо користування та розпорядження нею власними грошовими коштами, що знаходяться на картковому рахунку та обслуговуються платіжною карткою в межах залишку в сумі 29 928,79 грн, шляхом негайного розблокування рахунку і надання можливості зняти грошові кошти з карткового рахунку, а також стягнути з відповідача на її користь пеню в сумі 162 512,66 грн та витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2018 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо відмови в обслуговуванні карткового рахунку № НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_2 Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 власними грошовими коштами, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 та обслуговуються платіжною карткою НОМЕР_1 в межах залишку коштів в сумі 29 928,79 грн, шляхом негайного розблокування зазначеного вище рахунку, надання можливості зняти грошові кошти з карткового рахунку. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 162 512,66 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2, відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», , МФО 30529, призначення платежу: пеня за блокування платіжної картки. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн та на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2018 року змінено в частині суми стягнутої пені. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 29 928,79 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2, відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», , МФО 30529, призначення платежу: пеня за блокування платіжної картки. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» через свого представника Литвиненко О. Л. звернулося до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить змінити постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнутої пені та відмовити у задоволенні позову в цій частині, а також скасувати рішення суду першої інстанції в частині, що залишена апеляційним судом без змін, та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у даній справі є майнова вимога про стягнення пені, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною у силу закону, а також немайнова вимога про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами, в частині якої суд визнає дану справу справою незначної складності та такою, що не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,однак такі є безпідставними й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Заявник у касаційній скарзі вказує, що дана справа має для ПАТ КБ «ПриватБанк»виняткове значення, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає стабільній роботі банку, обмежує його права та порушує майнові інтереси, однак не наводить жодного обґрунтування таким твердженням та не надає відповідних доказів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому увідкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», поданою представником Литвиненко Оленою Леонідівною, на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, усунення перешкод в користуванні грошовими коштами, стягнення пені та судових витрат.

Додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов