АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року

справа 759/2498/16

провадження № 22-ц/796/4771/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Судді-доповідача - Музичко С.Г.,

Суддів - Кулікової С.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року (суддя Величко Т.О.) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частини житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4а про виділ частини житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частини житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частини житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції необгрунтовано дійшов до висновку про те, що позивачем не виконано вимоги суду про усунення недоліків позовної заяви, оскільки провадження у справі було відкрито 24 лютого 2016 року. Зазначає, що два роки справа перебувала у провадженні суду першої інстанції, було проведено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Крім того, залишаючи позовну заяву без розгляду судом першої інстанції не було повернуто матеріалів позовної заяви та проведеної експертизи позивачу.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qusp;Про судоустрій і статус суддів&qu>І; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, пояснення відповідачів, які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду про залишення її без руху.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Положеннями ч.11 ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Судом встановлено, ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.02.2016 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.02.2018 року дану позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених в ній недоліків, встановлено строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

При постановленні ухвали суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява не відповідає вимогам п.2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 3.10.2017 року набув чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до п.1.9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд справи після відкриття провадження проводиться за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Разом з тим, пунктом 1.11 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач звернувся до суду з позовом у лютому 2016 року, судом першої інстанції відкрито провадження 24.02.2016 року, тому питання про залишення цієї позовної заяви без руху суд вирішив за правилами ЦПК України від 18.03.2004 року.

Така позовна заява не може бути залишена без руху, повернута або передана за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, оскільки вона подана з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.119 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача з позовом, позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в ній зазначено найменування суду до якого вона подана, сторони, їх місце проживання, відомі засоби зв'язку, позов містить зміст позовних вимог та їх обґрунтування, перелік документів, які додаються до нього. Позовна заява немайнового характеру підписана представником позивача - ОСОБА_5, яка у відповідності до угоди про надання правової допомоги від 09.02.2015 року та ордеру серії ХС №041683 має повноваження представляти інтереси позивача у судах.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача з позовом, суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду дійшов невірного висновку про невідповідність її вимогам п.2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до постановлення помилкової ухвали, що у відповідності до ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді