РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2195/18

пр. № 2/759/3760/18

19 червня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в лютому 2018 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позов мотивує тим, що 15 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто усної згоди щодо укладення в майбутньому договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2, Києво-Святошинського району, Київської області. На підтвердження своїх намірів, щодо купівлі вказаного житлового будинку та земельної ділянки, та підтвердження платоспроможності, як майбутнього покупця, позивачем було сплачено відповідачу грошову суму (аванс) у розмірі 500 000 грн., про що відповідачем було власноручно складено відповідну розписку. При цьому розпискою було визначено, що укладення договорів купівлі-продажу вказаного майна повинно бути вчинено до 15 вересня 2017 року. В свою чергу ОСОБА_2 ознайомила ОСОБА_1 із оригіналами правовстановлюючих документів на зазначене майно та надала копії вказаних документів. Укладення договорів купівлі-продажу вказаного майна між ними, з незалежних від позивача причин, у встановлений строк не відбулося. Проте відповідач відмовилася, у добровільному порядку, повернути отримані грошові кошти у якості авансу.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто усної згоди, щодо укладення в майбутньому договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2, Києво-Святошинського району, Київської області.

На підтвердження своїх намірів щодо купівлі вказаного житлового будинку та земельної ділянки, та підтвердження платоспроможності, як майбутнього покупця, позивачем було сплачено відповідачу грошову суму (аванс) у розмірі 500 000 грн., про що відповідачем було власноручно складено відповідну розписку (а.с. 5).

01 листопада 2017 року ОСОБА_1 наручно надано ОСОБА_2 вимогу про повернення авансу. Про отримання вимоги ОСОБА_2 була зроблена відмітка 02.11.2017 р на копії вимоги щодо повернення авансу від 01.11.2017 р. (а.с. 6).

Отже, аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальну функцію, тобто якщо основний договір купівлі-продажу не укладений з ініціативи будь-якої з сторін, то аванс повертається його власнику.

Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається.

Із змісту статті 570 Цивільного кодексу України вбачається, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Статею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною..

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було укладено договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, передана відповідачу сума в розмірі 500 000 грн. є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 03115 АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 04060, АДРЕСА_3) грошові кошти в розмірі 500 000 грн. (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда