Справа № 182/5851/17
Провадження № 2/0182/1158/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.07.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб", третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Нікополь Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням здоров'я, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб", третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Нікополь Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням здоров'я.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі Наказу № 322/К від 21 березня 2008 року він був прийнятий на посаду стропальника другого розряду трубопрокатного цеху в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб" (далі за текстом ТОВ "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб").

08 серпня 2011 року його було переведено на посаду різника металу третього розряду в трубопрокатного цеху згідно Наказу № 342 від 08 серпня 2011 року.

02 листопада 2011 року в зміні з 15:00 год. до 23:00 год. за завданням змінного майстра дільниці трубопрокатного стану «30-102» ОСОБА_4, відповідно до графіку прокату, виконувався прокат труб діаметром 73х5.5 мм.

Позивач після змінно-зустрічних зборів працював підмінним різальником на пульті керування № 10 (далі за текстом - ПК-10). Роботу різальника гарячого металу в зміні він виконував впродовж двох годин, весь інший час знаходився на стані і допомагав вальцювальникам, операторам, виконуючи роботи по технічному обслуговуванню обладнання. З 30:00 год. до 21:00 год. позивач працював на ПК -10. О 21:00 год його підмінив різальник гарячого металу ОСОБА_5

О 21:05 год. при прокаті на безперервному стані відбулось закатування труби на оправці. Підручний вальцювальника стану гарячого прокату труб ОСОБА_6 звуковим сигналом викликав крани та підійшов до стропувального майданчика зняття закатаних оправок.

Почувши звуковий сигнал і побачивши крани, позивач піднявся на майданчик № 2 щоб застропити закатану трубу, без присутності особи, відповідальної за переміщення вантажів кранами. Цю операцію позивач та ОСОБА_6 збирались виконати за допомогою кліщів, які не відповідають вимогам безпеки, не забезпечені експлуатаційною документацією, яким не проведено у встановленому порядку огляд. За командою позивача та ОСОБА_6 машиністи кранів опустили кліщі на висоту приблизно 1 метр від поверхні майданчиків.

Не дочекавшись, коли закінчаться роботи на 2-му витягувачі по витягуванню з труби оправки, приблизно о 21:10 год. позивач переступив з майданчика (який використовують стропальники під час зачеплення труб з закатаними оправками) через трубу, став лівою ногою на площину середнього рольгангу, що знаходиться між 1-м та 2-м витягувачами. В цей час оператор увімкнув перекидувач труб з 1-го струмка витягувача і поклав трубу з оправкою на середній рольганг. В результаті чого труба, яка ще не була охолодженою, придавила ліву стопу позивача до конструкції рольгангу та від високої температури на ньому спалахнула ліва штанина спецодягу.

Позивач намагався витягнути ногу, спочатку в сторону майданчика, а потім у протилежному напрямку і впав в приямок передавального транспортера під ланцюги першого оправковитягувача, де почав знімати палаючий спецодяг. За допомогою старшого вальцювальника ОСОБА_7 і майстра ОСОБА_4 позивач вибрався з приямку і зайшов до пульта керування.

Через деякий час в пульті керування фельдшером медпункту позивачу була надана перша медична допомога, після чого його було доставлено в травматологічне відділення Нікопольської міської лікарні № 1. Згодом позивача було переведено в опіковий центр КЗ «Міська клінічна лікарня № 2» м. Дніпропетровська.

Наказом від 03 листопада 2011 року за № 101-р Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду» було призначено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 листопада 2011 року на ТОВ «ОСОБА_3 Тьюб».

З приводу даного нещасного випадку було складено ОСОБА_7 за формою Н-5 від 17 листопада 2011 року в якому комісією встановлено, що нещасний випадок, який стався з різальником гарячого металу ОСОБА_1, вважається повязаним з виробництвом. ОСОБА_8 № 12 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 17 листопада 2011 року.

В розділі 6 ОСОБА_8 за формою Н-5 від 17 листопада 2011 року, визначено осбі дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку, тому числі й позивача (суміжна професія - стропальник), який не підійшов перед початком роботи до особи, відповідальної за безпечне проведення робіт вантажопідіймальними кранами і не одержав завдання на виконання робіт по переміщенню вантажу з машиністом крану, з яким він буде працювати, чим порушив п. 2.1 інструкції з охорони праці БПІ 99-12 «Для стропальників, затвердженої наказом № 208 від 06.04.2011 року.

Внаслідок даного нещасного випадку позивачем було отримано травму у вигляді опіку полумям 3 АБ ст. 10 % (3 Бст. 8%) лівої нижньої кінцівки.

Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_5 10 ААА № 075622 від 04 липня 2012 року позивачу була встановлена третя група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом на строк до 10 липня 2013 року. Ступні втрати професійної працездатності - 60 % з 02 липня 2012 року по 01 серпня 2013 року.

Після проходження переогляду 24 липня 2013 року ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлено на рівні 50 % з 01 серпня 2013 року по 01 серпня 2014 року.

Надані рекомендації щодо характеру праці, а саме: оператор пульта слідкування, комірник, інструментальник, слюсар по дрібному ремонту без тривалих пересувань та переміщення вантажів.

За результатами переогляду 13 серпня 2014 року ступінь втрати професійної працездатності складає 40 % з 01 серпня 2014 року по 01 серпня 2015 року.

Після проходження переогляду 23 вересня 2015 року з позивача знята інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності складає 25 % з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2017 року.

В результаті останнього переогляду 10 жовтня 2017 року ступінь втрати професійної працездатності позивача залишено на рівні 25 % з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2019 року.

Оскільки факт трудового каліцтва, одержаного ним в результаті нещасного випадку на виробництві встановлений в актах форми Н-1 та Н-5 від 17 листопада 2017 року, основною технічною причиною якого стала недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки, що виразилось у недосконалості розробки технологічної карти з безпечного виконання робіт, в якій не в повній мірі передбачені усі заходи передбачені усі заходи безпеки, за таких обставин, позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому моральну шкоду, завдану ушкодженням здоровя внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Моральна шкода, яка була завдана позивачу полягає в тому, що після даного нещасного випадку на виробництві він за станом здоровя не може виконувати свою роботу за безпосереднім професійним спрямуванням.

Внаслідок нещасного випадку на виробництві позивач був змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити медичні огляди та обстеження, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. У звязку з травмою залишились чисельні рубці від опіків та оперативних втручань, порушення опорно-рухливих функцій.

Беручі до уваги тяжкість травм та її наслідки позивач оцінює розмір заподіяної йому моральної шкоди в сумі 691 000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Під час судового засідання 02 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вважаючи їх необґрунтованими та просила суд відмовити ОСОБА_1 в повному обсязі. Крім того в матеріалах справи є наявні заперечення представника відповідача на позовну заяву, в яких зокрема зазначено, що позивачем не доведений факт заподіяння йому моральної шкоди (а.с.42-49). Крім того підприємством було виплачено разову матеріальну допомогу на лікування в сумі 15 000 грн., а також нарахована та виплачена матеріальна допомога в січні 2012 року в розмір 3000,00 грн., та в липні 2016 року в сумі 1500,00 грн. (а.с.69).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від заступника начальника Нікопольського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі (а.с.73).

Заслухавши сторони, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі Наказу № 322/К від 21 березня 2008 року був прийнятий на посаду стропальника другого розряду трубопрокатного цеху в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб".

08 серпня 2011 року його було переведено на посаду різника металу третього розряду в трубопрокатного цеху згідно Наказу № 342 від 08 серпня 2011 року (а.с. 14).

Відповідно до Наказу № 520-к від 03 листопада 2017 року позивача звільнений з 06 листопада 2017 року.

02 листопада 2011 року в зміні з 15:00 год. до 23:00 год. за завданням змінного майстра дільниці трубопрокатного стану «30-102» ОСОБА_4, відповідно до графіку прокату, виконувався прокат труб діаметром 73х5.5 мм.

ОСОБА_1 після змінно-зустрічних зборів працював підмінним різальником на пульті керування № 10 (далі за текстом - ПК-10). Роботу різальника гарячого металу в зміні він виконував впродовж двох годин, весь інший час знаходився на стані і допомагав вальцювальникам, операторам, виконуючи роботи по технічному обслуговуванню обладнання. З 30:00 год. до 21:00 год. позивач працював на ПК -10. О 21:00 год. його підмінив різальник гарячого металу ОСОБА_5

О 21:05 год. при прокаті на безперервному стані відбулось закатування труби на оправці. Підручний вальцювальника стану гарячого прокату труб ОСОБА_6 звуковим сигналом викликав крани та підійшов до стропувального майданчика зняття закатаних оправок.

Почувши звуковий сигнал і побачивши крани, позивач ОСОБА_1 піднявся на майданчик № 2 щоб застропити закатану трубу, без присутності особи, відповідальної за переміщення вантажів кранами. Цю операцію позивач та ОСОБА_6 збирались виконати за допомогою кліщів, які не відповідають вимогам безпеки, не забезпечені експлуатаційною документацією, яким не проведено у встановленому порядку огляд. За командою позивача та ОСОБА_6 машиністи кранів опустили кліщі на висоту приблизно 1 метр від поверхні майданчиків.

Не дочекавшись, коли закінчаться роботи на 2-му витягувачі по витягуванню з труби оправки, приблизно о 21:10 год. позивач переступив з майданчика (який використовують стропальники під час зачеплення труб з закатаними оправками) через трубу, став лівою ногою на площину середнього рольгангу, що знаходиться між 1-м та 2-м витягувачами. В цей час оператор увімкнув перекидувач труб з 1-го струмка витягувача і поклав трубу з оправкою на середній рольганг. В результаті чого труба, яка ще не була охолодженою, придавила ліву стопу позивача до конструкції рольгангу та від високої температури на ньому спалахнула ліва штанина спецодягу.

Позивач намагався витягнути ногу, спочатку в сторону майданчика, а потім у протилежному напрямку і впав в приямок передавального транспортера під ланцюги першого оправковитягувача, де почав знімати палаючий спецодяг. За допомогою старшого вальцювальника ОСОБА_7 і майстра ОСОБА_4 позивач вибрався з приямку і зайшов до пульта керування.

В пульті керування фельдшером медпункту позивачу була надана перша медична допомога, після чого його було доставлено в травматологічне відділення Нікопольської міської лікарні № 1. Згодом позивача було переведено в опіковий центр КЗ «Міська клінічна лікарня № 2» м. Дніпропетровська.

Наказом від 03 листопада 2011 року за № 101-р Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду» було призначено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 листопада 2011 року на ТОВ «ОСОБА_3 Тьюб».

З приводу даного нещасного випадку комісією складено ОСОБА_7 за формою Н-5 від 17 листопада 2011 року в якому встановлено, що нещасний випадок, який стався з різальником гарячого металу ОСОБА_1, вважається повязаним з виробництвом. ОСОБА_8 № 12 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 17 листопада 2011 року (а.с.15-23).

В розділі 6 ОСОБА_8 за формою Н-5 від 17 листопада 2011 року, визначено коло осіб дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку, тому числі й позивача (суміжна професія - стропальник), який не підійшов перед початком роботи до особи, відповідальної за безпечне проведення робіт вантажопідіймальними кранами і не одержав завдання на виконання робіт по переміщенню вантажу з машиністом крану, з яким він буде працювати, чим порушив п. 2.1 інструкції з охорони праці БПІ 99-12 «Для стропальників, затвердженої наказом № 208 від 06.04.2011 року (а.с.17 на звороті, 18).

Акти за формами Н-1 та Н-5 позивачем по справі не оскаржувались.

За наслідками даного нещасного випадку позивачем було отримано травму у вигляді термічного піку ІІІ АБ ступеня 10% , ІІІ Б ступеня 8% лівої нижньої кінцівки, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості ушкоджень (згідно п.2.2.2 Прави судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Дані обставини підтверджуються Випискою з історії хвороби ОСОБА_1 № 7308 від 21 грудня 2011 року Дніпропетровського центру термічної травми та пластичної хірургії КЗ «Міська клінічна лікарня № 2» м. Дніпропетровськ (а.с.24), а також висновком експерта № 398 від 30 липня 2015 року Нікопольського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР (а.с.32-34).

Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_5 10 ААА № 075622 від 04 липня 2012 року позивачу була встановлена третя група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом на строк до 10 липня 2013 року. Ступні втрати професійної працездатності - 60 % з 02 липня 2012 року по 01 серпня 2013 року (а.с.26).

Після проходження переогляду 24 липня 2013 року ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлено на рівні 50 % з 01 серпня 2013 року по 01 серпня 2014 року (а.с.27).

Надані рекомендації щодо характеру праці, а саме: оператор пульта слідкування, комірник, інструментальник, слюсар по дрібному ремонту без тривалих пересувань та переміщення вантажів.

За результатами переогляду 13 серпня 2014 року ступінь втрати професійної працездатності складає 40 % з 01 серпня 2014 року по 01 серпня 2015 року (а.с.28).

Після проходження переогляду 23 вересня 2015 року з позивача знята інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності складає 25 % з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2017 року (а.с.29).

В результаті останнього переогляду 10 жовтня 2017 року ступінь втрати професійної працездатності позивача залишено на рівні 25 % з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2019 року (а.с.30).

Правовідносини сторін регулюються статтею 237-1 КЗпП України за якою власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Так, моральна шкода відшкодовується працівнику безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз'яснень, наданими в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, моральну шкоду, спричинену позивачу, повинен відшкодувати роботодавець, відповідач по справі, оскільки шкода здоровю завдана при виконанні позивачем трудових обовязків, про що свідчить ОСОБА_8 спеціального розслідування нещасного випадку повязаного з виробництвом та висновки МСЕК, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до с. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обовязку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частина 4 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Тому доводи представника відповідача про те, що ТОВ «ОСОБА_3 Тьюб» виплатило ОСОБА_10 кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди, не дивлячись на те, що в нещасному випадку, який стався наявна вина в тому числі й позивача, не можуть бути прийняті судом до уваги через їх неспроможність.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Суд вважає, що саме внаслідок шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача, позивачу ОСОБА_1 спричинені моральні страждання, пов`язані із нещасним випадком на виробництві, основною технічною причиною якого стала недосконалість технологічного процес. Його невідповідність вимогам безпеки, що виразилось у недосконалості розробки технологічної карти з безпечного виконання робіт.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, складність процесу повного відновлення здоровя, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: поясненнями позивача, довідками МСЕК, висновком судово-медичного експерта. Сам факт ушкодження здоров'я, який призвів до часткової втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань.

Посилання представника відповідача на те, що вини підприємства в тому, що сталося з позивачем, немає є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Представником відповідача не надано суду жодних доказів щодо відсутності їх вини в заподіянні позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували доводи позивача та доводили запереченні відповідача, останніми суду не надано.

Таким чином, суд приходить висновку, що представник відповідача розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в лікуванні та відновленні працездатності

Також суд зазначає на те, що відповідачем не було належним чином забезпечено належних безпечних умов та не в повній мірі здійснено контроль за додержанням працівником вимог з охорони праці, що в результаті призвело нещасного випадку, в той час як роботодавець, у відповідності до чинного законодавства, здійснює контроль за додержанням працівником виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці та несе безпосередню відповідальність за порушення робітником зазначених вимог.

Стаття 1168 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Приймаючи до уваги характер вини позивача, ступінь втрати його професійної працездатності, який на час виникнення нещасного випадку становив 60 % та з урахуванням конкретних обставин справи, суд на підставі наявних доказів, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням здоровя одноразово 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ОСОБА_3 Тьюб» підлягає стягненню судовий збір у розмір 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.153,173,237-1 КЗпП України, ст.ст. 15,16,23,1167,1168 ЦК України, ст.ст. 12,13,76,81,141,263-265,268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої каліцтвом та ушкодженням здоров'я суму в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.)

В іншому відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ніко-Тьюб" () судовий збір у розмір 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) на користь держави.

Повний текст рішення суду складено 06 липня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_11