Справа № 740/1446/18
Провадження № 2/740/987/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок №1 по вул. Піщаній в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживала та була зареєстрована тільки ОСОБА_2, яка була головою двору та одноосібною власницею всього будинку.

Вищевказаний будинок побудований у період з 1995 року і до видання Указу Президії Верховної Верховної Ради УРСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько- побутових будівель» під час технічної інвентаризації згідно довідки №34 від 16 січня 2018 року КП НМБТІ Чернігівської обласної ради не відображений як самочинне будівництво, технічний паспорт на спірний будинок станом на 21 грудня 2017 року засвідчує прийняття його до експлуатації. Згідно даної довідки право власності ні за ким не зареєстроване.

ОСОБА_2 померла 01 листопада 2008 року.

За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїм дочкам - ОСОБА_3, яка доводиться їй матірю, та ОСОБА_4 , яка відмовилася від спадщини після смерті ОСОБА_2

ЇЇ мати ОСОБА_3 померла 17 січня 2009 року.

Вона є спадкоємицею першої черги за законом, прийняла спадщину шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про її прийняття, але не може отримати свідоцтва на право власності на вищевказаний будинок у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.1261 ЦК України, яка передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід пав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З довідки, виданої виконкомом Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 року в будинку №1 по вул. Піщаній в с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області проживала ОСОБА_2-голова колгоспного двору (а.с.7).

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

В судовому засіданні встановлено, що право власності на зазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 ні за ким не зареєстровано (а.с.14).

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члену двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто, станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_2, виходячи із рівності часток всіх членіх колгоспного двору, набула право власності на будинок вцілому.

Відповідно ст.63 Земельного кодексу УРСР від 8 липня 1970 року кожний колгоспний двір має право на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу.

Згідно до п.7 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України 2001 року громадяни, що одержали у користування земельну ділянку у розмірах, що було передбачено раніше діючим законодавством, зберігають право на ці ділянки.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна як колгоспний двір.

На запит Ніжинського міськрайонного суду державний нотаріус Другої чернігівської нотаріальної контори надіслав копію спадкової справи до майна померлої 01 листопада 2008 року ОСОБА_2, яка містить в собі заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.120, 123, ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1216, 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 16600, АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок №1 по вул. Піщаній в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.