22-ц/775/386/2018(м)

Номер провадження 22ц/775/386/2018(м)
Головуючий в 1 інстанції Скрипниченко Т.І.
Доповідач Биліна Т.І.
Категорія 24

ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Биліни Т.І.,

суддів Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2017 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» ( далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування зазначив, що при перевірці представниками позивача за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ст.ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 42,48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН), а саме самовільне підключення до електромережі шляхом підключення фазного дроту прихованою електропроводкою. У зв'язку з виявленим порушенням був складений акт та визначено обсяг і вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії. Просив стягнути з ОСОБА_1 вартість спожитої, але не врахованої приладом обліку електричної енергії в сумі 31523,24 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору 1600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у сумі 31523,24 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Із судовим рішенням відповідач не погодилась та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду змінити та постановити нове, яким стягнути з неї заборгованість у сумі 6 753,45грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що акт про порушення складений з порушеннями та не відповідає фактичним обставинам. В акті не вказані технічні характеристики розетки, підключеної до дротів. Судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що самовільне підключення було виконано тільки до вказаної розетки, а не до електромережі всієї квартири. Відповідно до вказаних порушень, суд прийняв помилкове рішення та стягнув 31523,24грн. замість 6 753,45грн. фактичної вартості обєму не облікованої електричної енергії, яка могла протікати через виявлену розетку.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити. Клопотання про проведення електротехнічної експертизи розетки підтримано не було.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», суд першої інстанції виходив з доведенності факту порушення відповідачем правил користування електричної енергії, у вигляді додаткового підключення фазного дроту, прихованою електропроводкою, яке призвело до споживання безоблікової електроенергії. А тому відповідач, як власник, має нести відповідальність за виявлені порушення та оплатити вартість необлікової електроенергії. Відповідач та її представник доказів невинуватості суду не надали.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, ПКЕЕН та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за N 782/12656 (далі - Методика).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ПКЕЕН.

Пунктами 48, 53 ПКЕЕН передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем ПКЕЕН передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

З матеріалів справи вбачається, що представниками позивача складено ОСОБА_3 від 24.07.2017 року про порушення (ПКЕЕН) № 213913, в якому відображено виявлені порушення відповідача, підписаний він трьома представниками постачальника електроенергії. В акті мають місце зауваження відповідача, які не спростовують виявлене порушення.(а.с.5-7)

З огляду на вказане доводи відповідача, що акт складено з порушеннями не обгрунтовані

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Проте, ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді доказів невинуватості відповідачем та її представником не надано, не спростовано наявність виявлених актом порушень.

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил № 1357 регламентується розділом 3 Методики.

В підпункті 7 пункту 3.1. вказаної Методики зазначено, що вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕН, як використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Саме з урахуванням положень пп.5 п.3.1 Методики, в якому передбачено відповідальність за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів чи електропроводки до електричних мереж електропостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку було здійснено нарахування спожитої але необлікованої енергії.

Доводи відповідача, що розетка до якої підключена прихована електропроводка неспроможна пропустити таку кількість електричної енергії непереконливі, оскільки розетка це відємний елемент, який може в будь який час бути замінений на більш потужний. Крім того ні ПКЕЕН ні Методикою не передбачено обовязку зазначати ці дані в акті про порушення

Доводи відповідача, що акт складений з порушенням Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією неспроможні.

Комісія Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» розглянувши ОСОБА_3 про порушення (ПКЕЕН) № 213913 від 24 липня 2017 року, дійшла висновку, що акт складено у відповідності з вимогами п.53 ПКЕЕН, розрахунок суми недонарахованої електроенергії проведено згідно п.3.1 Методики та прийнято рішення щодо проведення нарахування у розмірі 31523,24 грн за порушення відповідачем ПКЕЕН.(а.с.89-92)

Розхрахунки надані представником відповідача стосовно вартості не облікованої енергії в розмірі 6 753,45грн., колегія суддів апеляційної інстанції не може прийняти до уваги, оскільки вони проведені на підставі уявних вихідних даних.

До розрахунків представника відповідача на суму 21193,95грн., які на його думку повинен був зробити позивач, колегія суддів апеляційної інстанції відноситься критично, оскільки вказаний розрахунок було проведено виходячи з порушення передбачено пп.4 п.3.1 Методики та передбачає самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача(власника мереж) без порушення схеми обліку.

Здійснювати розрахунки на підставі підпункту 4 п.3.1 Методики недоречно, так як в акті зазначено порушення передбачене пп.5 п.3.1 Методики. Акт від 24.07.2017 року про порушення (ПКЕЕН) № 213913 ніхто не оскаржував і заперечень з приводу невірно зазначеного порушення ніхто не висловлював ні під час складання акту ні під час розгляду вказаного акту.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях порушення ПКЕЕН, з огляду на те, що позивачем не встановлено та не доведено фактичне споживання нею електричної енергії через додаткове підключення фазного дроту прихованої проводки є необґрунтованими, оскільки наявність самовільного підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника поза приладом обліку, навіть без отримання через нього електропостачання, вже є порушенням, а тому є підставою для відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у задоволенні позову, не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови складено 12 липня 2018 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Борисівни- залишити без задоволення .

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

ОСОБА_5