ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/4547/16-ц

провадження № 22-ц/781/1263/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Голованя А.М.,

Суддів: Карпенка О.Л., Суровицької Л.В.,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»;

представник позивача - Корольова Лілія Анатоліївна;

відповідач - ОСОБА_2;

представник відповідача - ОСОБА_3;

треті особи - ПрАТ «Креатив», ТОВ «Завод модифікованих жирів», ПАТ «Яготинське хлібоприймальне підприємство», ПП «Еллада», ТОВ «Протеїн-Продакшн», ТОВ «Креатив Постач», ТОВ «Креатив Трейд», ТОВ «Регіонпродукт-Україна», Кабінет Міністрів України;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2018 року у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення як з поручителя заборгованості за кредитними договорами № 151213К17 від 21.08.2013 року, № 151214К12 від 10.06.2014 року та № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 року укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151308N2 від 17.11.2008 року між банком та ПрАТ «Креатив», ТОВ «Завод модифікованих жирів», ПАТ «Яготинське хлібоприймальне підприємство», ПП «Еллада», ТОВ «Протеїн-Продакшн», ТОВ «Креатив Постач», ТОВ «Креатив Трейд», ТОВ «Регіонпродукт-Україна» у розмірі 2 872 264,90 доларів США та 172 941 600,15 грн.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання поруки припиненою.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_2, ухвалою районного суду від 04.12.2017 року провадження у справі зупинено та призначено судову бухгалтерсько-економічну та фінансово-кредитну експертизу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2018 року матеріали даної справи направлено для проведення комплексної судової бухгалтерсько-економічної та фінансово-кредитної експертизи, провадження якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертам поставлено чотирнадцять питань (з уточненнями) пов'язаних з визначенням розміру заборгованості за кредитними договорами, в тому числі з перевіркою правильності нарахування процентів, пені, інфляційних втрат, 3% річних та інших складових заборгованості.

На час проведення цієї експертизи провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» зазначає, що ця ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати її та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що перед судовими експертами поставлені питання, вирішення яких не спрямоване на на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, які відносяться до компетенції суду, а не експертів. На його думку, суд не мав підстав для призначення у справі експертизи, оскільки справа містить велику кількість документів, які підтверджують наявність та розмір кредитної заборгованості, а призначення експертизи лише затягує розгляд справи. До того ж Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.06.2017 р. у справі про банкрутство ПрАТ «Креатив» визнано АТ «Укрексімбанк» кредитором боржника ПрАТ «Креатив» та затверджено реєстр кредиторів ПрАТ «Креатив».

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданніапеляційного суду представник позивача - Корольова Л.А. та представник Кабінету Міністрів України - Каліліна А.О. підтримали доводи апеляційної скарги, а представник відповідача ОСОБА_3 висловив заперечення щодо її задоволення.

Представники третіх осіб, які належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явилися.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з'ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з'ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

У відповідності до положень ст. 102 ЦПК України для дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань, на підставі відповідної ухвали суду може бути призначене проведення відповідної судової експертизи.

Положеннями ст. 103 ЦПК встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності наступних умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена судова експертиза, визначаються судом.

З аналізу наведеної норми вбачається, що експертиза може бути призначена за умови необхідності отримання висновку з питань, які потребують спеціальних знань, відсутніх у суду, за умови, що дане питання входить до предмета доказування по даній справі. Ще однією умовою для призначення експертизи є відсутність у справі інших висновків експертів з цього приводу або ж обґрунтованість сумнівів у таких наявних висновках.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд правильно виходив з того, що суду необхідно додержуватися засад рівних можливостей сторін у доказуванні, що документи, які надав позивач підлягають дослідженню особами, які мають спеціальні знання з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об'єктивного встановлення обставин справи.

Аналіз питань, які ухвалою суду поставлені перед експертами вказує на те, що більшість із них не має ознак того, що вони є правовими. Хоча деякі питання і містять формулювання стосовно відповідності тих, чи інших операцій нормам чинного законодавства, але це викликано тим, що бухгалтерсько-економічна та фінансово-кредитна діяльність тісно пов'язана із застосуванням нормативно-правових активів, які цю діяльність регулюють. Якщо питання є виключно правовими, експерт має право не відповідати на ці питання.

За таких обставин враховуючи, що для проведення судової експертизи матеріали справи направляються до установи, на яку покладено обов'язок її проведення, суд першої інстанції дотримався вимог п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України щодо строків зупинення провадження, оскільки провадження зупинено судом на час проведення експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги, як такі, що не мають правового підґрунтя, наведених висновків суду теж не спростовують і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів теж відхиляє.

За таких обставин, колегією суддів встановлено, що, постановляючи ухвалу про призначення експертизи та зупинення провадження у даній справі, судом першої інстанції не допущено порушень закону, а тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, так як судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 липня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: