Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/350/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.07.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу №473/350/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 03.12.2009року між банком та ОСОБА_1, відповідно до заяви та до Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н.

Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк зі своєї сторони виконав свої зобов"язання за договором, надавши ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому в договорі. Відповідач, в порушення умов договору, ухиляється від виконання договірних зобовязань, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 27.03.2018року складає 18470.65грн., з яких: 1489.02грн.- тіло кредиту; 12283.98 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3580грн.-заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи -250грн.(фіксована частина) та 867.65грн.(процентна складова), які відповідач в добровільному порядку сплачувати не бажає.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

В судове засідання представник позивача надіслав уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги в частині стягнення процентів зменшив з 12283.98грн. до 9745.45грн., врахувавши терміни позовної давності , здійснивши перерахунок відсотків за користування кредитом за період з 31.05.2015по 31.03.2018р. Крім того, представник позивача просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без його участі. У відповіді на відзив представник позивача заперечує застосування до позовних вимог строку позовної давності .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав на адресу суду відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що оскільки строк дії кредитної картки закінчився, то перебіг позовної давності почався 1 листопада 2013р. і закінчився 31 жовтня 2016р. Оскільки строк позовної давності закінчився, просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2009року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №б/н .

Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підписана ним заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідно п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Банк виконав свої зобов»язання перед позичальником, надавши йому кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач отримав платіжну картку «Універсальна», що надає доступ до кредитного рахунку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 2500 грн., строк дії якої закінчився 10/2013.

В порушення умов договору відповідач ухилявся від виконання своїх зобов"язань стосовно щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість , яка станом на 27.03.2018р., з урахуванням уточнених позовних вимог, складає 15 041.12грн., з яких: 1489.02грн.- тіло кредиту; 9745.45грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3580грн.-заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи -250грн.(фіксована частина) та 867.65грн.(процентна складова),про що свідчить розрахунок банку та розрахунок, доданий до уточненої позовної заяви.

Із розрахунку заборгованості за договором та виписки з основної картки руху грошових операцій вбачається, що позичальник дійсно порушував умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним.

Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовзязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України, тобто виконати грошове зобов*язання з виплатою відсотків від простроченої суми, передбачених кредитним договором.

Статті 526,612,625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобюовязання. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України- договір може бути укладено у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Остання операція з погашення кредиту була проведена позичальником 01.10.2013р. На суму 300 грн.

З позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 18.04.2018р.,то строк позовної давності до платежів по 18.04.2015 року збіг.

Однак, у ПАТ КБ «Приватбанк» є право на стягнення платежів з 18.04.2015року по 27.03.2018року . Зазначений період складає 1061 днів.

Приймаючи до уваги, що кредитна заборгованість тіла кредиту становить 1489.02грн., процентна ставка на рік складає 30%, то за один день відповідач повинен був сплатити позивачу 1.24 грн.процентів (1489.02 х 30%) /360 = 1.24 грн.). 1061 днів х 1.24 грн. = 1315.64 грн. заборгованість за відсотками.

Таким чином, сума відсотків складати складає 1315.64 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо суми боргу в частині пені та комісії в розмірі 12283.98грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня - це неустойка, яка передається кредитору у разі порушення боржником зобов'язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія - це грошова винагорода Банку за надання банківських послуг, в свою чергу позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та необґрунтована зазначена сума.

До того ж, Банком як неустойку нараховано штрафи також за порушення строків виконання договірних зобов'язань.

Тобто, умовами Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені.

Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобов'язань (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України.

З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір штрафів, які просять стягнути з відповідача, становить: 250 грн. (фіксована частина) та 867.65грн. (процентна складова). Виходячи із розміру загальної суми заборгованості процентна складова штрафу підлягає перерахунку і буде складати грн. (1498.02грн.- тіло кредиту +1315.64 грн. - проценти) х 5%=140.68 грн. )

Загальний розмір заборгованості складатиме: заборгованість за тілом кредиту- 1498.02 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом-1315.64 грн.., штраф(процентна складова) -140.68грн., та штраф (фіксована частина)-250грн., а всього 3204.34грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані з сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 354.18 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , 01.05.1954р.народження, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299, р/р №3111 - заборгованість за кредитним договором б/н від 03.12.2009р., а саме:заборгованість за тілом кредиту- 1498.02 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом-1315.64 грн.., штраф(процентна складова) -140.68грн., та штраф (фіксована частина)-250грн., а всього 3204.34грн.,

Стягнути з ОСОБА_1 , 01.05.1954р.народження, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299 , р/р №3111 - судові витрати у виді судового збору в розмірі 354.18грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : ОСОБА_2