АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/398/18 Номер провадження 22-ц/786/1470/18Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Карпушина Г.Л., Обідіної О.І.

розглянула в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2018 року у складі головуючого судді Тищенко Л.І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2012 року на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки на 1/6 частку з усіх видів його заробітку, та аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2017 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частки на 1/6 частку з усіх видів його заробітку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що після ухвалення вказаних судових рішень та рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року, за яким з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, починаючи з 29.03.2017 року і до досягнення сином ОСОБА_7 віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, його матеріальний стан змінився, оскільки він не працює та за визначених високих часток, розмір яких становить більше половини його доходу, він не має можливості сплачувати аліменти на дітей у визначеному розмірі. Крім того, за нормами ч. 5 ст. 183 СК України стягнення на двох дітей визначається у розмірі однієї третини, тобто по 1/6 частці на кожного з дітей, тоді як з нього присуджено до стягнення на двох дітей аліменти у розмірі по 1/4 частки на кожного, що в цілому становить 1/2 частку його заробітку.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за недоведеністю та безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не дотримано вимог статті 192, частини п`ятої статті 183 СК України, частин першої, другої статті 128 КЗпП України, частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обставин, наявність яких зумовлює зміну розміру аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подавався.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги за наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту першому частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального справа (стаття 375 ЦПК України).

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, яка народилася у шлюбі з ОСОБА_3, та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився у шлюбі із ОСОБА_4.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 23.10.2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2012 року і до повноліття дочки.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2017 року, яке набрало законної сили 07.06.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2012 року і до повноліття сина.

Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року, яке набрало законної сили 12.07.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 29 березня 2017 року і до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6

За правилами частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у відповідності до вимог статей 12, 13, 77-81 ЦПК України предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують істотну зміну майнового стану платника аліментів, що впливає на його змогу сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, й обов'язок доказування таких обставин і подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на їх доведення покладається на позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з факту недоведеності позивачем заявлених вимог, оскільки матеріали справи не містять даних про суттєве погіршення матеріального становища позивача або стану його здоров'я порівняно із часом ухвалення судових рішень про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, з чим погоджується і судова колегія.

Доводи апеляційної скарги позивача, що матеріальний стан його погіршився саме ухваленням судом рішень про стягнення аліментів, є безпідставними, оскільки при визначенні розміру аліментів судом у відповідності до вимог статті 182 СК України було враховано стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців та його спроможність забезпечити належний рівень життя кожному з дітей у визначеному судом розмірі - по 1/4 частці від його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів.

Сумарний розмір аліментів, що становить 1/2 частку заробітку (доходу) позивача, не є підставою для зменшення розміру аліментів на кожну дитину до 1/6 частки, оскільки за нормами частини третьої статті 128 Кодексу Законів про працю України, частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків і обмеження, на які посилається в апеляційній скарзі позивач, у таких випадках не застосовуються.

Наявність заборгованості по сплаті аліментів за рішеннями суду та встановлена законом відповідальність за прострочення сплати аліментів не звільняє платника аліментів від обов'язку надавати утримання своїм дітям у визначеному судом розмірі та не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин правил частини п'ятої статті 183 СК України, як підстави для зменшення розміру аліментів, не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26 із подальшими посиланнями).

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи оскаржене рішення суду першої інстанції відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Виходячи з наведеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального й процесуального права, у зв'язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис С.Б. Бутенко

Судді: підпис Г.Л. Карпушин

підпис О.І. Обідіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко