Ухвала

Іменем України

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 196/731/17

провадження № 61-38330ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області, у складі судді Зубій А. В., від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Демченко Е. Л., Ткаченко І. Ю., від 10 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Макаренко А. С.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макаренко А. С.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що 01 червня 2017 року старшим державним виконавцем Царичанського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 196/475/13-ц, виданим 15 липня 2013 року, про вселення її до належного їй житлового будинку АДРЕСА_1, мотивувавши тим, що державним виконавцем проведено всі виконавчі дії, передбачені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», з чим вона категорично не згідна і вважає таку мотивацію безпідставною і надуманою. Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області, відповідно до якого було видано вказаний виконавчий лист, з липня 2013 року залишається до цього часу не виконаним лише по тій причині, що державним виконавцем не було здійснено усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

Заявник також зазначила, що хоча у вказаній постанові про закінчення виконавчого провадження зазначена дата її ухвалення 01 червня 2017 року, листа з цією постановою вона отримала простою кореспонденцією 13 липня 2017 року, тому саме з цього дня, коли нею був отриманий спірний документ, свій відлік повинен починати і строк на оскарження рішення державного виконавця, тобто з дня коли вона дізналась про порушення її прав і інтересів.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_5 просила суд поновити строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 196/475/13-ц, виданим 15 липня 2013 року, про вселення її, ОСОБА_5, до належного їй житлового будинку АДРЕСА_1, врахувавши ту обставину, що вона отримала цей документ лише 13 липня 2017 року. Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. при виконанні виконавчого провадження за судовим рішенням про її вселення до належного їй житлового будинку АДРЕСА_1. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 196/475/13-ц, виданим 15 липня 2013 року, про вселення її, ОСОБА_5, до належного їй житлового будинку АДРЕСА_1, а виконавчий лист повернути у Царичанський РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області для подальшого виконання. Зобов'язати старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. провести всі необхідні дії щодо негайного виконання виконавчого листа по справі № 196/475/13-ц, виданого Царичанським районним судом 15 липня 2013 року, відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Поновлено строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 196/475/13-ц, виданим 15 липня 2013 року, про вселення ОСОБА_5 до належного їй житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 196/475/13-ц, виданим 15 липня 2013 року, про вселення ОСОБА_5 до належного їй житлового будинку АДРЕСА_1.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4просить ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами безпідставно поновлено заявнику строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 червня 2017 року, оскільки належних доказів того, що вказану постанову заявник отримала 13 липня 2017 року остання не надала. Суд повинен був залучити до участі у справі Царичанський РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, оскільки з 15 липня 2013 року змінювалися державні виконавці виконавчої служби. Державною виконавчою службою виконано усі процесуальні дії, відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: здійснено виїзди разом з органами правопорядку та скаржником. Скаржник за два роки виконавчого провадження не здійснила дій по оскарженню бездіяльності державної виконавчої служби.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегії суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 383 ЦПК України, 2004 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частини другої статті 384 ЦПК України, 2004 року, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до вимог частин першої, третьої та четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до вимог статті 385 ЦПК України, від 2004 року, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поновлюючи ОСОБА_5 строк на оскарження постанови державного виконавця, районний суд, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до супровідного листа від 01 червня 2017 року № 18.44-47/1200 старшим державним виконавцем Макаренко А. С. направлялася ОСОБА_5 постанова про закінчення виконавчого провадження від 01 червня 2017 року. Враховуючи те, що постанова була направлена без рекомендованого повідомлення про вручення, достовірно встановити точну дату отримання ОСОБА_5 даної постанови неможливо, а тому суди дійшли висновку про можливість поновлення пропущеного строку, тривалість пропуску якого є незначною.

Судами встановлено, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2013 року у справі № 196/475/13-ц вирішено вселити ОСОБА_5 у житловий будинок АДРЕСА_1.

У провадженні старшого державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. знаходилося виконавче провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №196/475/13-ц, виданого 15 березня 2013 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області, про вселення ОСОБА_5 до житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно наданих старшим державним виконавцем Царичанського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А. С. матеріалів виконавчого провадження № 234/2 державним виконавцем із залученням працівників поліції (міліції) неодноразово здійснювалися виїзди для проведення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа № 196/475/13?ц від 15 липня 2013 року Царичанського районного суду Дніпропетровської області про вселення ОСОБА_5 у житловий будинок АДРЕСА_1. У зв'язку з неможливістю виконання рішення суду про вселення, державним виконавцем надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_5 суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із того, що державним виконавцем було передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із неможливістю виконати рішення суду, оскільки у даному випадку участь боржника при виконанні рішення не являється обов'язковою, що передбачено статтею 67 Закону України «Про виконавче провадження», яка містить норму про те, що відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення при виконанні рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином оцінено докази, подані учасниками, та встановлено обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення. Суди дійшли обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення скарги ОСОБА_5 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 196/475/13-ц, який було видано Царичанським районним судом Дніпропетровської області 15 липня 2013 року, оскільки державним виконавцем не враховано положення статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень, не вбачається неправильного застосування судами апеляційної та першої інстанції Закону України «Про виконавче провадження» та норм процесуального права. Судове рішення, яким вирішено питання по суті, має бути реально виконано, а порушенні права фактично поновленні.

На підставі наведеного колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наслідки її розгляду не вплинуть на єдність правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Макаренко А. С. - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О.В. Білоконь

С. Ф.Хопта