АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1089/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Казидуб О.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Галицька», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків, повний текст рішення виготовлений 16 січня 2018 року, -:

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 червня 2017 року стався страховий випадок, а саме дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та AUDI A6 д.н.з СА 9241 ВМ під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність позивача, станом на дату ДТП, була застрахована в ПАТ Українській пожежно-страховій компанії.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, станом на дату ДТП, була застрахована в ПрАТ СК «Галицька».

На підставі викладеного позивачем та ОСОБА_1 було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та визначено винуватцем події ОСОБА_1, вина у даному ДТП якого стверджується і складеною ним власноручно розпискою.

01 червня 2017 року позивачем було подано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до ПрАТ СК «Галицька».

Згідно ст. 34.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

ПАТ СК «Галицька» забезпечило явку свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, проте так і не сплатило вартість послуг експерта, внаслідок чого позивач поніс витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 400 гривень, а тому страхова компанія зобовязана відшкодувати позивачу витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 90/1 від 11 червня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 34644 гривні 91 копійку, а вартість відновлювального ремонту складає 81345 гривень 59 копійок.

Згідно Розпорядження Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» постановлено затвердити максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників державної автомобільної інспекції МВС України: на період з дня набрання чинності цим розпорядженням до 31 грудня 2012 року в розмірі 10 000 гривень потерпілому; з 1 січня 2013 року 25 000 гривень потерпілому; з 01 лютого 2016 року 50 000 гривень потерпілому.

Отже, у відповідності до ст. 1194 ЦК України та на підставі п. 36. 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» стягненню підлягає з ПАТ СК «Галицька»: 34644 гривні 91 копійка страхового відшкодування та 400 гривень витрат на проведення оцінки завданої шкоди, разом 35044 гривні 91 копійка; з ОСОБА_1: 81345 гривень 59 копійок, як вартість відновлювального ремонту - 34644 гривень 91 копійка розмір страхової виплати = 46700 гривень 68 копійок.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ПрАТ СК «Галицька» на його користь 35044 гривень 91 копійку; з ОСОБА_1 на його користь 46700 гривень 68 копійок

У жовтні 2017 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, вказуючи, що 26 вересня 2017 року ПрАТ СК «Галицька» було йому сплачено 31152 гривні 60 копійок. Натомість, у відповідності до висновку автотоварознавчого дослідження № 90/1 від 13 червня 2017 року вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП складає 34644 гривень 91 копійку. При цьому, ПрАТ СК «Галицька» не відшкодувала витрати ОСОБА_2 за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 400 гривень. А тому, просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» на його користь 3892 гривні 31 копійку; стягнути з ОСОБА_1 на його користь 46 700 гривень 68 копійок.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 3892 гривні 31 копійку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 46700 гривень 68 копійок.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовити повністю. Зокрема зазначав, що розпорядженням Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» постановлено затвердити максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників державної автомобільної інспекції МВС України з 01 лютого 2016 року 50 000 гривень потерпілому. Отже, саме така сума мала бути стягнута на користь позивача зі страховика. Також зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено обставин щодо здійснення розрахунку відновлювального ремонту транспортного засобу позивача з урахуванням зносу, визначеного у порядку, передбаченого законодавством, а також не встановлено обставин наявності правових підстав для стягнення різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком. Крім того, апелянт вказує, що його не було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, і таким чином він був позбавлений можливості на реалізацію передбачених процесуальними нормами прав на подання відповідних заперечень, пояснень, заяв та клопотань, що призвело до необєктивності й неповноти встановлення всіх обставин по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 червня 2017 року стався страховий випадок, а саме дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та AUDI A6 д.н.з СА 9241 ВМ під керуванням ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність позивача, станом на дату ДТП, була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». (а.с.16)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, станом на дату ДТП, була застрахована в ПрАТ СК «Галицька». Страхова сума згідно полісу № АК/3134749 від 31 березня 2017 року становить за шкоду заподіяну майну 100000 гривень, розмір франшизи - 0 гривень. (а.с.80)

Позивачем та ОСОБА_1 було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та визначено винуватцем події ОСОБА_1, вина у даному ДТП якого стверджується і складеною ним власноручно розпискою.

01 червня 2017 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Галицька» з повідомленням про страховий випадок та заявою про страхове відшкодування ( а.с.83, 84).

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 90/1 від 13 червня 2017 року по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ AUDI A 6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та матеріального збитку заподіяного власнику вказаного КТЗ, внаслідок пошкодження при ДТП 01 червня 2017 року визначено, що вартість матеріального збитку, відновлювального ремонту з урахуванням зносу складників, складає 34644 гривні 91 копійку , а вартість відновлювального ремонту складає 81345 гривень 59 копійок. ( а.с. 24-42).

Згідно платіжного доручення № 8834 від 26 вересня 2017 року ПрАТ СК «Галицька» було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 31309 гривень 15 копійок шляхом перерахування коштів на банківський рахунок (а.с. 79).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Такі висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 2 грудня 2015 року, в справі №6-691цс15.

Таким чином для стягнення різниці між відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та без урахування зносу, відновлення попереднього стану речі мало вже відбутись , а позивач повинен був фактично понести витрати.

Однак за обставинами в даній справі, доказів того , що відновлення попереднього стану пошкодженого автомобіля вже відбулось, в звязку з чим позивач поніс фактично витрати які просить стягнути з особи яка винна в дорожньо-транспортній пригоді не надано, а відтак вказана різниця не може бути стягнута з останнього.

Суд першої інстанції, вказані обставини не врахував, а тому помилково прийшов до висновку, про задоволення позовних вимог щодо ОСОБА_1

Рішення суду, щодо стягнень з ПрАТ СК «Галицька», останнє не оскаржує, в звязку з чим в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Галицька», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків в частині стягнення з ОСОБА_1 страхового відшкодування та судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 960 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 6 липня 2018 року.

Судді