ПОСТАНОВА

іменем України

04 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/1721/17

провадження № 22-ц/781/1084/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Чельник О.І.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участі секретаря: Демешко Л.В.,

представника відповідача Охріменка В.Б.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Селянської спілки «ЛАН» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2018 року у складі судді Мельничика Ю.С. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Селянської спілки «ЛАН» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Селянської спілки «ЛАН» (далі по тексту СС «ЛАН») про розірвання договору оренди землі, укладеного 12 лютого 2005 року між ним та СС «Лан», який зареєстровано Світловодським міськрайонним відділом КРФ ДП «ЦДЗК», про що зроблено запис у Державному реєстрі земель від 03 квітня 2009 року за №60.

В обґрунтування позову вказав, що він є власником земельної ділянки площею 4,19 га, розташованої на території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Зазначив, що 12 лютого 2005 року він уклав з СС «Лан» типовий договір оренди, за умовами якого передав в оренду відповідачу вказану земельну ділянку площею 4,19 га строком на 10 років. Оскільки відповідач самостійно змінює форму орендної плати, при цьому порушив умови договору в частині внесення орендної плати в натуральній формі, оскільки за 2015 та 2016 роки не виплатив орендну плату, також відповідач жодного разу не укладав з ним щорічні угоди щодо умов сплати орендної плати в натуральній формі, які згідно умов Договору оренди повинні оформлюватися щорічно до початку чергового року дії Договору оренди, посилаючись на ст.ст. 22, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, ст. 651 ЦК України, просив позов задовольнити.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2017 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений 12 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та СС «Лан», який зареєстровано Світловодським міськрайвідділом КРФ ДП «ЦДЗК», запис у Державному реєстрі земель від 03 квітня 2009 року за №60. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду СС «ЛАН» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що зміна форми орендної плати за договором оренди землі має відбуватися за згодою сторін, з визначенням умов та строків орендної плати, про що мають укладатися додаткові угоди до договору оренди з чітким визначенням розміру орендної плати в грошовій формі. Проте, відповідачем не було надано доказів того, що орендна плата на земельну ділянку була змінена за згодою сторін, про що свідчить відсутність додаткових угод до договору, а зміна умов договору не може бути односторонньою.

У судовому засіданні представник відповідача Охріменко В.Б. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Повністю підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності позивача та його представника на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, щовідповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,19 га, що розташована території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської областідля ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої становить 36059 грн.(а.с.9-10).

12 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та СС «Лан» було укладено типовий договір оренди землі, за умовами якого позивач передав відповідачу земельну ділянку площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, а СС «Лан» зобов'язалося щорічно вносити орендну плату в натуральній формі, зокрема, з 01 вересня 2008 року в розмірі 3% вартості земельного паю, враховуючи індексацію вартості землі. Договір зареєстровано Світловодським міськрайонним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 03 квітня 2009 року у державному реєстрі земель за №60 (а.с.11-13).

Відповідно до пунктів 9-11 укладеного сторонами Договору оренди землі від 12 лютого 2005 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі - 1,5% вартості земельного паю, а з 01 вересня 2008 року - 3% вартості земельного паю, враховуючи індексацію вартості землі, в натуральній формі, з урахуванням індексу інфляції 1 раз на рік до 15 грудня.

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до СС «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав несвоєчасного внесення орендної плати відповідачем за 2015 та 2016 роки, зокрема у натуральній формі, як це передбачено умовами договору від 12 лютого 2005 року. Вказав, що відповідачем систематично порушується його право на отримання орендної плати, на яку він розраховував при укладенні договору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що було встановлено факт систематичного невиконання орендарем вимог договору в частині своєчасної сплати орендної плати в натуральній формі, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню, а договір оренди землі підлягає розірванню.

Проте, колегія суддів вважає, що з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст.ст.526, 527 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.1 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом ст.ст. 93,125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (далі по тексту Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 вказаного Закону визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ст.21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст.22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Відповідно до статті 24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати, що є одним із основних обов'язків орендаря.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.21 Закону розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом «д» ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою передбачена, зокрема, систематична несплата орендної плати.

У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

Систематичною несплатою орендної плати є така несплата два і більше рази, тобто ознакою систематичності можна вважати кожен наступний (другий) випадок несплати орендної плати.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України у справі №6-146цс12 від 12 грудня 2012 року, про те, що підставою для розірвання договору оренди є систематична несплата орендарем орендної плати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до книги реєстрації видачі готівки за оренду земельних ділянок згідно договорів оренди за 2015-2016 роки, оглянутої у судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 було виплачено за 2016 рік 5500,00 та за 2016 рік 12000,00, про що також свідчить підпис позивача біля його прізвища та вказаних сум (копія на а.с.33-35).

Колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на неналежність наданих копій із вказаної книги реєстрації, як доказів у справі, з підстав того, що вони не містять ознак щодо їх значення (вага продукції,грошові кошти або інше) є безпідставними, оскільки у вказаній книзі вказані відомості щодо реєстрації видачі саме готівки за оренду земельних ділянок згідно договорів оренди за 2015-2016 роки.

З урахуванням вимог ч.1 ст.533 ЦК України, відповідно до якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, колегія суддів вважає, що зазначені суми у розмірі 5500,00 за 2015 рік та 12000,00 за 2016 рік виплачені позивачеві у грошовій одиниці гривні.

Крім того, матеріали справи містять дві заяви за підписом ОСОБА_2 від 26 січня 2015 року та від 18 січня 2016 року, з яких убачається, що позивач просив виплатити орендну плату за земельну ділянку за 2015 та 2016 роки грошима. Факт підписання вказаних заяв особисто ОСОБА_2 спростовано не було, а тому доводи щодо їх неналежності не заслуговують на увагу (а.с.108, 109).

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач також підтвердив, що дійсно орендна плата за 2015 та 2016 роки ОСОБА_2 була виплачена не в натуральній формі, а грошима.

Таким чином, відповідач виконував свої обов'язки за договором належним чином, систематично сплачував орендну плату натуральній, а потім у грошовій формі за заявою позивача. Доводи позивача про те, що виплата СС «Лан» за 2015-2016 роки орендної плати у грошовій формі є порушенням умов договору та підтвердженням систематичного невиконання орендарем вимог договору, фактично спростовуються заявами від 26 січня 2015 року та від 18 січня 2016 року, а також витягом з книги реєстрації видачі готівки за оренду земельних ділянок згідно договорів оренди за 2015-2016 роки.

Колегія суддів вважає, що зміна форми розрахунків з натуральної на грошову не є підставою для розірвання договору оренди, оскільки виключною підставою розірвання договору оренди є систематичне невиконання зобов'язання. Крім того, зміна форми розрахунку була здійснена саме за заявами позивача, в яких містяться його підписи.

Згідно з п.12 зазначеного договору оренди землі від 12 лютого 2005 року передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати підлягає оформленню відповідними актами.

Посилання позивача на те, що таких актів, які передбачені у п.12 договору, складено не було та відповідач їх до суду не надав, не впливає на ту обставину, що зобов'язання було виконано належним чином, а тому також не може бути підставою для розірвання договору.

Суд ухвалив рішення без з'ясування обставин справи, сукупність яких вказує на те, систематичність несплати орендної плати, яка надавала б підстави для розірвання договору оренди не встановлена, а відтак відсутні підстави для його розірвання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селянської спілки «ЛАН» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Селянської спілки «ЛАН» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 липня 2018 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: С.М. Єгорова

О.А. Письменнний