У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Слюти Тетяни Олександрівни щодо опису, арешту і передання на зберігання її майна третій особі.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 27.09.2017 року у виконавчому провадженні №45934604.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 05.10.2017 року на її адресу надійшов лист та постанова державного виконавця про проведення опису і арешту належного їй майна при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/15355/14-ц, виданого 24.10.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 701 549,46 грн. та третейського збору в розмірі 7 415,49 грн.

Проте, на думку заявника, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не повідомлено її про відкриття виконавчого провадження №45934604, а також про проведення виконавчих дій, у тому числі про опис і арешт майна, який проводився без відома боржника, за її відсутності, з порушенням порядку передбаченого законом.

Майно, яке було описано і арештовано державним виконавцем, а саме: квартира АДРЕСА_1, знаходиться у іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» та є майном, на яке розповсюджується мораторій на його відчуження в силу Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому передача його на зберігання невідомій особі є порушенням закону.

Крім того, квартира АДРЕСА_1, знаходиться у користуванні адвоката ОСОБА_2 і відповідно до ст. 23 Закону України «Про адвокатуру» як володіння адвоката є недоторканним, з огляду на зберігання в такому приміщенні інформації, яка становить адвокатську таємницю.

Також з матеріалів виконавчого провадження убачається, що означене майно боржника вже було арештовано старшим державним виконавцем Мазій М.А., однак законодавством повторний арешт і опис майна боржника не передбачено.

З огляду на означене, ОСОБА_1 просить суд про задоволення скарги.

У судове засідання учасники справи не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надійшло.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

З матеріалів справи убачається, що Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 27 вересня 2017 року винесено оспорювану постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому листом від 27.09.2017 року державний виконавець направив на адресу ОСОБА_1 вказану постанову, яку вона отримала 05 жовтня 2017 року.

Заявник звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця 18 жовтня 2017 року.

Забезпечуючи доступ до правосуддя, а також право кожного на справедливий розгляд справи в суді, закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод незалежним і безстороннім судом, зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, суд вважає за можливе поновити заявнику строк для звернення до суду з даною скаргою.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшли завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №45934604, відкритого на підставі виконавчого листа №755/15355/14-ц, виданого 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 701 549,46 грн. та третейського збору у сумі 7415,49 грн.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції Мазій М.А. від 25 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження №45934604 з примусового виконання виконавчого листа №755/15355/14-ц, виданого 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 701 549,46 грн. та третейського збору в розмірі 7 415,49 грн. (а.с. 42).

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження 25 грудня 2014 року була направлена на адресу боржника для виконання та стягувачу для відома (а.с. 43).

25 грудня 2014 року старшим державним виконавцем Мазій М.А. було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с. 44).

27 вересня 2017 року заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Слютою Т.О. винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 та призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_6 (а.с. 115-117).

Заявник вказує на незаконність дій державного виконавця щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника зазначаючи, що на вказану квартиру розповсюджується мораторій на її відчуження, застосований Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено, що державний виконавець в межах своїх повноважень здійснював передбачені законом необхідні дії для примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень.

За положеннями ст. 129-1 Конституції України Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи кожний доказ окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про опис і арешт майна боржника від 27.09.2017 року у виконавчому провадженні №45934604, державний виконавець діяв у спосіб визначений Законом для забезпечення виконання судового рішення.

Більше того, як убачається зі змісту постанови заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Слюти Т.О. від 02 лютого 2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/15355/14-ц виданого 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва у зв'язку з надходженням заяви стягувача про виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду та погашення у повному обсязі заборгованості за даним виконавчим листом. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи по виконанню рішення, в тому числі припинено електронні торги з реалізації нерухомого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1

Доводи заявника, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у користуванні адвоката, а тому відсутні правові підстави для накладання на неї арешту, не заслуговують на увагу, є безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах матеріального права. Квартира перебувала у власності боржника і накладаючи на неї арешт, державний виконавець діяв відповідного до вимог Закону.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах і в спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні №45934604, чинність арешту про скасування якого просить заявник - припинена та скасовані усі застосовані під час виконавчого провадження заходи з примусового виконання рішення суду. А тому, суд приходить до висновку про необгрунтованість скарги і не убачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 18, 56 Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Астахова