РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2050/16-ц

09.07.18

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Слободяного О.Є.

із секретарем Медик Л.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Козятині Вінницької області цивільну справу за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 26391 грн. 66 коп. за кредитним договором № б/н від 25.03.2008 року та судовий збір, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.03.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 6800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підписала заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між нею та Банком. При укладанні договору відповідачка дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Приватбанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачці кредит у розмірі згідно з договором. Відповідачка свої зобовязання за договором не виконує, станом на 21.08.2016 р. має заборгованість в сумі 26391 грн. 66 коп., що складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту в сумі 18282 грн. 35 коп..; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 3572 грн. 34 коп.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання в сумі 7839 грн.09 коп.; штраф (фіксована складова) в сумі 250 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1244 грн. 84 коп..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та підтвердив зазначені вище обставини.

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце сухання справи(а.с.169).

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.03.2008 року року відповідачка отримала кредит у розмірі 6800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підписала заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між нею та Банком. При укладанні договору відповідачка дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Приватбанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачці кредит у розмірі згідно з договором (а.с.14-52). Відповідачка свої зобовязання за договором не виконує, станом на 21.08.2016 р., згідно з розрахунками банку, має заборгованість в сумі 26391 грн. 66 коп., що складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту в сумі 18282 грн. 35 коп..; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 3572 грн. 34 коп.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання в сумі 7839 грн.09 коп.; штраф (фіксована складова) в сумі 250 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1244 грн. 84 коп.;з них 5646 грн. 96 коп. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року.(а.с.11)

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів при любому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором , більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень плюс 5 відсотків від суми заборгованості. Також договором передбачена комісія за несвоєчасне погашення заборгованості при виникненні просрочки на суму більш як 50 грн. в розмірі 1 % від суми заборгованості

Пунктом 2.4 глави 2 розділу II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.03 року № 255 (в подальшому - Правила № 255), визначає комісійні доходи і витрати банку як операційні доходи й затрати за наданими або отриманими послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи вважається фіксованою. Комісії, що отримуються (сплачуються) під час надання послуг встановлені підпунктом б) пункту 2.4 розділу II Правил № 255. За смисловою ознакою комісія за надання та обслуговування кредиту це плата за послуги банку. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Такого виду цивільно-правової відповідальності як комісія, законодавством не передбачено.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню.

Відтак позовні вимоги в частині стягнення штрафів у сумі 250 грн. та 1244 грн. 84 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст. ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Позивачем нараховано 850 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Зазначені вимоги банку не грунтуються на нормах діючого законодавства, а тому є нікчемними та задоволення не підлягають.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 свої зобовязання за договором не виконує належним чином, станом на 21.08.2016 року має заборгованість перед банком, що складається з наступних сум: - заборгованість за кредитом в сумі 18282 грн. 35 коп., - заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 3572 грн. 34 коп.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання в сумі 7839 грн. 09 коп.,а всього 29693.78 грн. Від зазначеної суми слід відняти суму 5646, 96 грн., яка була внесена боржником на погашення заборгованості з 01.06.2015 року, про що зазначено банком у позовній заяві.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ст.ст. 526,530,536,546,549,551,1054 ЦК України, 259,263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк

- заборгованість за кредитом в загальній сумі 24046,82 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн., а всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк 25424,82 грн.(двадцять пять тисяч чотириста двадцять чотири грн..82 коп.)

В решті вимог відмовити.

Сторони мають можливість отримати інформацію по даному рішенню на веб-порталі за адресою kz.vn.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.07.2018 року.

Суддя - підпис

Згідно оригіналу

Суддя

Секретар

Дата документу 09.07.18