Справа № 362/1486/18 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2849/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 04.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

4 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулішенка Ю.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря судового засідання Гуторки А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експерта служба», Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання висновку недійсним,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати недійсним висновок ТОВ «Приватна експертна служба» від 20 лютого 2018 року про вартість земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:019:0006, що знаходиться в с. Крушинка Васильківського району Київської області.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскільки дії державного виконавця, повязані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом предявлення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Приватна експертна служба» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у звязку з тим, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Позивачем було обрано не вірний спосіб захисту, адже такі вимоги повинні розглядатися не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиві не неї, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до статтей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.

Такі підстави визначено у статті 186 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні № 54530787 з примусового виконання виконавчого листа № 384/234/16, виданого 10 травня 2017 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 712 854,21 грн., в якому 23 січня 2018 року державним виконавцем Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_4 прийнято постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «Приватна експертна служба».

Відповідно до положень статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших субєктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, повязані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника субєкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону № 2658-III).

Звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обовязків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Таким чином звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

З наведеного слідує, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, повязаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Саме такий висновок про правильне застосування норм права висловила ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року в справі № 914/881/17.

Крім того, згідно з розясненнями, викладеними у пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статтей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі, суд першої інстанції вірно звернув увагу на зазначене, дослідив предявлений ОСОБА_2 позов та установивши, що оскаржений висновок про вартість земельної ділянки є наслідком процесуальної дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що чинним законодавством передбачений інший порядок розгляду даної категорії справ, зокрема в порядку 447 ЦПК України.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

ОСОБА_6