РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5134/18

пр. № 2/759/4439/18

05 липня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді- Журибеди О.М.

за участю секретаря - Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

10.04.2018 року, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.05.07.2018 року ОСОБА_1 у судовому засіданні подала заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебувають з відповідачем з 30.07.2014 року у шлюбі, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1005.

Протягом останнього року сімейне життя поступово погіршувалось життя стало неможливим. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в результаті чого вони з відповідачем почали проживати окремо, а шлюбні стосунки були фактично припинені.

На даний час син ОСОБА_4 проживає з нею та перебуває на її утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач взагалі не допомагає матеріально дитині.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 30.07.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1005. (а.с. 11).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 проживає з матір'ю, а ОСОБА_3 проживає з батьком.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують., що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Позовні вимоги відповідачем визнаються.

Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, а саме слід стягнути в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704, 80 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 3, 21, 24, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 133, 141, 222, 223, 258, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.07.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1005.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт сер. НОМЕР_2), що проживає: 03194, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає: 03124, АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 10.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704, 80 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда