Справа № 307/2450/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року про зупинення провадження, яку постановлено суддею Гримут В.І., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товаристава «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки до вирішення іншої справи з підстав передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Заперечуючи ухвалу суду, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помикових висноків про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до вирішення справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції керуючись п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, виходив з того, що в провадженні цього ж суду знаходиться справа за позовом Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором і на підставі якого позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а тому наявні підстави для зупинення провадження у даній справі.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом даної норми така підстава застосовується, у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2017 р. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки з посиланням на те, що позичальник ОСОБА_3Е належним чином не виконує свої зобовязання за укладеним кредитним договором від 12.03.2008 року, у нього наявна заборгованість за даним договором, в рахунок якої просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

В ході розгляду справи встановлено, що в провадженні цього ж суду перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за цим самим кредитним договором, провадження у якій відкрито 15.06.2017року.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Таким чином, у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки предметом доказування є загальний розмір заборгованості за кредитним договором та всі його складові.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вирішення справи про звернення стягнення на предмет іпотеки не можливе до вирішення іншої справи про стягнення заборгованості за цим самим кредитним договором і предметом доказування по якій, є також розмір заборгованості за кредитним договором та всі його складові.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що суд першої інстанції не може одночасно у окремих справах, які знаходяться у провадженні різних суддів, вирішувати наявність чи відсутність фактів, які входять в предмет доказування по обох справах, оскільки це не ґрунтується на законі і суперечить принципу правової визначені.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі. Доводи апеляції даних висновків не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статями 374,375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: