Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 541/62/16-ц

провадження № 61-2563св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року у складі судді Гриба М. В. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Чічіля В. А., Кузнєцової О. Ю., Мартєва С. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовну заяву мотивовано тим, що 23 травня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0041/08/25-ZNv, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 26 750 доларів США на строк до 22 травня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних. На забезпечення виконання вказаного зобов`язання позичальником ОСОБА_3 між ПАТ «Банк Форум» та відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 того ж дня було укладено іпотечний договір № 0041/08/25-ZNv/S-1, за яким останні передали, а позивач прийняв в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку, житловою площею 33,3 кв. м, загальною площею 61,4 кв. м, сараю, вбиральні та споруд.

Посилаючись на те, що станом на 24 грудня 2015 року позичальник заборгував позивачу за умовами кредитного договору 39 731,48 доларів США (із яких: 25 943,61 доларів США - заборгованість за кредитом; 13 787,87 доларів США - заборгованість за процентами), а також 524 702,32 грн пені за порушення кредитних зобов'язань, ПАТ «Банк Форум» просив для погашення згаданої заборгованості позичальника звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23 травня 2008 року, укладеним між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки за іпотечним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv/S-1, направити на погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv у розмірі 39 731,48 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 25 943,61 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 13 787,87 доларів США; 524 702,32 грн - пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 квітня 2016 року ОСОБА_3 залучено до участі у справі як співвідповідача.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк Форум» за укладеним між ними кредитним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv в розмірі 864 513 грн 05 коп. та 486,45 доларів США (в еквіваленті за курсом Національного банку України на день розгляду справи судом - 12 071 грн 40 коп) звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv/S-1, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається в цілому з: житлового будинку «А-1», житловою площею 33,3 кв. м, загальною площею 61,4 кв. м; сараю «Б»; вбиральні «В» та споруд № 1-3, що перебуває на земельній ділянці, норма землекористування якої не встановлена, власниками якого в рівних частках є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори 16 березня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 393, зареєстрованого в Дочірньому комунальному підприємстві «Миргородтехінвентаризація» 13 серпня 2004 року в книзі 20, № запису 68, реєстраційний № 4036026, шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за ціною, що буде визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки за іпотечним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv/S-1, направити на погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv у розмірі 864 513 грн 05 коп. та 486,45 доларів США (в еквіваленті за курсом Національного банку України на день розгляду справи судом - 12 071 грн 40 коп). Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення ПАТ «Банк Форум» на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, на час дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти частини позовних вимог ПАТ «Банк Форум», відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2013 року про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором боржником не виконано, наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv/S-1. Водночас судом зазначено, що наданий позивачем при зверненні до суду з указаним позовом розрахунок заборгованості за невиконання ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором від 23 травня 2008 року № 0041/08/25-ZNv не узгоджується із сумою заборгованості, визначеною рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» відхилено. Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи - зокрема, розмір загального боргу ОСОБА_3 перед позивачем та, відповідно, суму, яка підлягає стягненню за рахунок предмета іпотеки.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки щодо стягнення боргу в іноземній валюті та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині є незаконними та необґрунтованими, оскільки як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не застосовані норми статей 192, 526, 533, 598, 599, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, а також положення статей 1, 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку» та Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». З огляду на вказані норми законодавства України за рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням (кредитним договором) в чітко встановленій сумі, включаючи проценти, неустойку, основну суму боргу, що визначена основним зобов'язанням, а тому враховуючи, що валютою кредитного договору є долар США, отримати задоволення своїх вимог за договором, позивач має також у доларах США. Судами попередніх інстанцій неправильно визначено суму заборгованості, в рахунок погашення якої необхідно перерахувати кошти, виручені з продажу предмета іпотеки, оскільки наявність рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2013 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором не припиняє зобов'язання сторін за кредитним договором та не змінює його умови, а також не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом першої інстанції у резолютивній частині рішення не зазначено усіх складових заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості реалізованого предмета іпотеки.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Заперечення на касаційну скаргу відповідачами не подано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2017 року справу за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 03 травня 2008 року між ПАТ «Банком Форум» і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0041/08/25ZNv, згідно з яким ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 26 750 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних (а. с. 8-9).

Пунктом 4.1 кредитного договору від 23 травня 2008 року передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

23 травня 2008 року між ПАТ «Банком Форум», з однієї сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2, з другої сторони, було укладено іпотечний договір № 0041/08/25-ZNv/S-1, за яким ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як іпотекодавці з метою забезпечення належного виконання зобов'язання позичальником ОСОБА_3, що випливає з кредитного договору від 03 травня 2008 року № 0041/08/25ZNv, передали в іпотеку, а ПАТ «Банк Форум» як іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається в цілому з: жилого будинку, житловою площею 33,3 кв. м, загальною площею 61,4 кв. м, зазначеного в плані під літерою «А-1», сараю - літ. «Б», вбиральні -літ. «В», та споруд № 1-3, що перебуває на земельній ділянці, норма землекористування якої не встановлена (а. с. 11-13).

Указаний жилий будинок належить відповідачам на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом другої Миргородської державної нотаріальної контори 16 березня 2004 року, за реєстром № 393.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Банком Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволені, стягнуто з нього на користь позивача 339 810 грн 73 коп. в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором, що утворилась станом на 23 січня 2013 року, із яких: 91 553,50 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 115 813 грн 77 коп.- поточна заборгованість за кредитом; 104 607 грн 51 коп - прострочена заборгованість за процентами; 26 125 грн 20 коп - пеня.

Стягнута сума за курсом Національного банку України на момент вирішення справи судом відповідала 42 513,54 доларів США, що також підтверджується згаданим рішенням суду. Вказане рішення набрало законної сили 12 червня 2013 року (а. с. 22-23), проте боржником не виконане (а. с. 157, 177).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 2.2 договору іпотеки від 23 травня 2008 року визначено, що у разі настання випадків, передбачених кредитним договором та цим договором, які дають право звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, повне чи часткове неповернення суми основної заборгованості, повну чи часткову несплату процентів, неустойки та ін., іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до пункту 6.3 договору іпотеки сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, вимоги ПАТ «Банк Форум» про звернення стягнення на предмет іпотеки у обраний спосіб за встановлених обставин справи узгоджуються з положеннями договору іпотеки та відповідають вимогам цивільного законодавства України.

Водночас, звертаючись до суду з указаним позовом та подаючи касаційну скаргу, заявник указував на те, що станом на 24 грудня 2015 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором становить 39 731,48 доларів США, що еквівалентно 913 716 грн 33 коп., з яких заборгованість за кредитом - 25 943,61 доларів США, в тому числі прострочена - 19 256,41 доларів США, та заборгованість зі сплати процентів - 13 787,87 доларів США. Крім того, позивач наполягав на необхідності визначення розміру заборгованості, яку необхідно погасити за рахунок коштів, виручених з продажу предмета іпотеки, в іноземній валюті, оскільки саме такі умови були погоджені сторонами кредитного договору.

Можливість стягнення заборгованості за договором кредиту в іноземній валюті передбачена чинним законодавством, в тому числі декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», на який посилається позивач.

Разом з тим, вирішуючи спір про звернення стягнення на предмет іпотеки, суди попередніх інстанцій визначали розмір заборгованості ОСОБА_3, який підлягає погашенню за рахунок отриманих від реалізації на прилюдних торгах предмета іпотеки, відповідно до суми заборгованості, яка стягнута рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2013 року.

Указаним рішенням, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено у повному обсязі та стягнуто заборгованість у національній валюті - гривні. Оспорюваний розмір основної заборгованості та її еквівалент було визначено самим позивачем.

Таким чином, такі складові заборгованості, як прострочена заборгованість за договором кредиту у розмірі 91 553 грн 50 коп., поточна заборгованість з повернення кредитних коштів - 115 813 грн 77 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 104 607 грн 51 коп., сума пені за простроченим кредитом та процентами - 26 125 грн 20 коп, що разом складає 339 810 грн 73 коп., визначені рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавсьої області від 21 травня 2013 року, перерахунку не підлягають, з огляду на вимоги частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що набрання чинності рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором та невиконання цього рішення боржником не є підставою для зміни та припинення зобов'язань за цим договором.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо у рішенні про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана у повному обсязі, то кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Указане вище узгоджується з правовими висновками, які містяться в постанові ВеликоїПалати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про розмір заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок коштів, отриманих від продажу предмета іпотеки.

Доводи касаційної скарги про незастосування судом першої інстанції норм статей 526, 1049, 1054, ЦК України спростовуються змістом рішення суду, характером пред'явленого позову, наявністю рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке було ухвалено з урахуванням положень вказаних норм матеріального права та має преюдиційне значення у цій справі.

З аналогічних підстав колегія суддів відхиляє аргументи заявника щодо того, що у резолютивній частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року не зазначено усі складові заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості реалізованого предмета іпотеки.

Доводи касаційної скарги є аналогічними до змісту апеляційної скарги, фактично зводяться до незгоди заявника з мотивами судових рішень, які наведені в їх обґрунтування та які заявником у процесі розгляду справи не спростовані, а також переоцінки доказів, що на стадії перегляду справи у касаційному порядку нормами чинного ЦПК України не передбачено.

Таким чином, доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з положеннями статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк