АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/1986/18
Провадження № 22-ц/792/908/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Житлово будівельного кооперативу «Буча Житлобуд №1» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року, ухвалене суддею Чевилюк З.А. в справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово будівельного кооперативу «Буча Житлобуд №1» про стягнення неустойки,

в с т а н о в и л а :

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Житлово будівельного кооперативу «Буча Житлобуд №1» (далі кооператив) про стягнення пені за несвоєчасне виконання договірних зобовязань за період з 19.01.2017 року по 20.07.2017 року в розмірі 68432 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2018 року позов задоволено. Стягнуто з кооперативу на користь ОСОБА_1 68432 грн. пені та 704,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі Житлово будівельний кооператив «Буча Житлобуд №1» просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

На думку апелянта суд не звернув уваги на ту обставину, що в позивача відсутні підстави для нарахування пені за невиконання умов договору про сплату пайових внесків, укладеного 12.08.2015 року між сторонами, оскільки підписанням акту прийому-передачі від 20.07.2017 року сторони договору підтвердили повне виконання умов договору, відсутність претензій щодо його виконання та зобовязалися в подальшому не предявляти жодних претензій, що випливають з умов договору. Судом також неправильно було вирішено питання про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в суд не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши учасника справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для його скасування або зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Судом встановлено, що 12.08.2015 року між ЖБК «Буча Житлобуд №1» та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату пайових внесків №2/8/2ВК, предметом якого є будівництво кооперативом багатоповерхової житлової забудови в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць ОСОБА_3, ОСОБА_4, Депутатська в м. Буча Київської області.

У звязку зі зміною прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_1 25.02.2016 року було укладено додатковий договір до договору про сплату пайових внесків.

20.07.2017 року між сторонами договору був підписаний акт прийому - передачі, відповідно до якого позивачу було передано документи на квартиру та безпосередньо квартиру АДРЕСА_1. Підтверджено факт сплати внесків ОСОБА_1 в розмірі 593 600 грн. та відсутність претензій по виконанню умов договору.

Задовольняючи позов суд обґрунтовано виходив з того, що кооператив порушив строк виконання договірного зобовязання, в звязку з чим повинен нести відповідальність, встановлену умовами договору у вигляді сплати позивачу пені. При цьому судом також зроблено обґрунтований висновок про те, що порушене право підлягає захисту в судовому порядку, а відмова від права на судовий захист є недійсною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право на справедливий суд: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 16 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є судовий захист цивільного права та інтересу.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відмова особи від можливості захисту його права в судовому порядку є недійсною.

Посилання апелянта на ту обставину, що підписавши акт прийому-передачі від 20.07.2017 року сторони тим самим визнали повне та безумовне виконання ними умов договору про сплату пайових внесків №2/8/2ВК, відсутність претензій щодо його виконання та припинення дії вищевказаного договору є безпідставним.

Зазначення в п. 4 вищевказаного акту прийому-передачі про належне виконання сторонами своїх зобовязань за договором та не прийняття в майбутньому претензій, повязаних з виконанням договору №2/8/2ВК, не скасовує права особи на захист своїх інтересів в судовому порядку, які повязані з неналежним виконанням однією зі сторін правочину своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частинами 1, 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно (ч. 1 ст. 551 ЦКУ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Як вбачається з п.п. 5.4.3. договору про сплату пайових внесків №2/8/2ВК від 12.08.2015 року, укладеного між ЖБК «Буча Житлобуд №1» та ОСОБА_2 в порядку, визначеному умовами цього договору, у строк не пізніше 30 календарних днів, з дня введення обєкта будівництва в експлуатацію та за умови сплати учасником пайового внеску, із врахуванням умов статті 4 цього Договору передати документи, необхідні для оформлення права власності на квартиру та передати квартиру за актом приймання-передачі.

Пунктами 6.1., 6.2. вказаного договору визначено запланований термін введення обєкта будівництва в експлуатацію перший квартал 2016 року. Термін може бути продовжений у випадку настання форс-мажорних обставин, у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.5. договору про сплату пайових внесків №2/8/2ВК в разі порушення ЖБК терміну передачі учаснику квартири з власної вини, більш ніж на 6 календарних місяців ЖБК сплачує учаснику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплачених учасником коштів пайового внеску за кожний день прострочення.

В справі міститься сертифікат, виданий 20.10.2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України про відповідність закінченого будівництвом обєкта, розташованого в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць ОСОБА_3, ОСОБА_4, Депутатська в м. Буча Київської області проектній документації та його готовність до експлуатації

20.07.2017 року ЖБК «Буча Житлобуд №1» ОСОБА_1 було передано квартиру АДРЕСА_1, що підтверджено актом приймання-передачі.

Таким чином з дати ведення обєкта в експлуатацію, 20.10.2016 року, і до дня передачі квартири позивачу, 20.07.2017 року пройшло 9 місяців, тому ОСОБА_1 має право на отримання пені за рахунок кооперативу, який порушив зобовязання, встановлені п.п. 5.4.3., 6.1. договору про сплату пайових внесків №2/8/2ВК.

При цьому жодних доказів, які б вказали на існування форс-мажорних обставин, відповідно до п. 6.2. вказаного договору справа не містить.

Розрахунок пені, проведений позивачем, відповідає вимогам закону та умовам договору, про що також правильно зробив висновок суд першої інстанції.

Посилання апелянта на сплив позовної давності є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 268 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи, про що також правильно зазначив суд першої інстанції, враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом, 18.01.2018 року, нарахування пені за період з 19.01.2017 року по 20.07.2017 року, тривалість порушення зобовязання 9 місяців, до 20.07.2017 року, позовна давність в даному випадку не сплила.

Твердження апелянта про те, що оскільки право на нарахування пені виникло у ОСОБА_1 з 01.05.2016 року, тому річний строк позовної давності сплив 01.05.2017 року є помилковим.

В звязку з простроченням виконання зобовязання кооперативом позивач має право на нарахування пені за весь період прострочення, який становить з 21.10.2016 року по 20.07.2017 року, а оскільки період нарахування пені визначений позивачем з 19.01.2017 року по 20.07.2017 року, тому не має підстав стверджувати про сплив позовної давності.

При цьому та обставина, що в акті прийому передачі від 20.07.2017 року зазначено про припинення дії договору про сплату пайових внесків №2/8/2ВК належним виконанням не може бути перешкодою для застосування положень цього договору про відповідальність сторін за невиконання його умов. Підставою для зупинення нарахування пені в даному випадку є реальне виконання сторонами договору своїх договірних зобовязань, а не вказівка в акті прийому-передачі про повне виконання умов договору.

Оскільки відповідальність ЖБК «Буча Житлобуд №1» за п. 7.5. договору про сплату пайових внесків №2/8/2ВК настає в разі порушення ЖБК терміну передачі учаснику квартири з вини кооперативу, а не порушення терміну введення обєкту в експлуатацію, визначеному п. 6.1. договору, тому період, з якого у позивача виникло право на пеню потрібно рахувати з 01.05.2016 року, а не з 21.10.2016 року, як визначив суд.

Вказаний недолік не призвів до неправильного вирішення справи, не встановлено в даному випадку і порушення норм матеріального та процесуального права, тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 375 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення рішення суду без змін.

Доводи апелянта щодо ухилення ОСОБА_1 від прийняття квартири та документів на житло після прийняття будинку в експлуатацію не підтверджені доказами.

Питання розподілу судових витрат між сторонами було вирішено судом з дотриманням вимог ст. 141 ЦПК України.

Не спростовують висновків суду першої інстанції також інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Житлово будівельного кооперативу «Буча Житлобуд №1» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 04.07.2018 року.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія №59