УХВАЛА

с у д о в о г о з а с і д а н н я

06.07.2018 року Городоцький районний суд Львівської обл. у складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Пеленської Х.О.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської обл. скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на рішення та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Родовід Банк» звернулось із скаргою на рішення та дії головного державного виконавця Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 52577980 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору.

Скарга мотивована тим, що у провадженні Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. (далі Городоцький РВ ДВС) перебувало виконавче провадження ВП № 52577980, з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору, що 27.12.2017р. державний виконавець виніс постанову про повернення означеного виконавчого документу стягувачу.

Вважає, що при виконанні вищеозначеного виконавчого документу державний виконавець допустив бездіяльність, оскільки не виконав усіх необхідних виконавчих дій, визначених ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанова від 27.12.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу є назаконною.

Просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 52577980 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору, що полягає у нездійсненні всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання судового рішення та скасувати постанову головного державного виконавця Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 від 27.12.2017р. у виконавчому провадженні ВП № 52577980 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської обл. від 04.06.2018р. вищеозначену скаргу прийнято до розгляду.

В судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не зявився, при зверненні із скаргою до суду представник просив про розгляд такої за його відсутності (а.с.6).

Головний державний виконавець Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 скаргу заперечив, мотивуючи тим, що ним вчинено усі необхідні виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 52577980 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору. Оскільки коштів чи іншого рухомого або нерухомого майна, не яке можна було б звернути стягнення у боржника не виявлено, ним 27.12.2017р. винесено постанову про повернення вищеозначеного виконавчого документу стягувачу, дав інші пояснення, просить у задоволенні скарги відмовити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась.

Заслухавши державного виконавця, вивчивши скаргу, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 52577980, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 16.12.2013р. стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 560 646 грн. 61 коп. заборгованості та 3 441 грн. судового збору.

Із оглянутих матеріалів виконавчого провадження ВП № 52577980 судом встановлено, що 07.10.2016р. головним державним виконавцем Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52577980 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору.

Постановою від 27.12.2017р. вищеозначений виконавчий документ повернуто стягувачу, з підтстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із діями та рішенням головного державного виконавця у вищеозначеному виконавчому провадженні, ПАТ «Родовід Банк», в порядку ст. 447 ЦПК України, звернувся із скаргою до суду.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Статтею 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Обов'язки виконавців та права громадян регламентовано законодавством України.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається із п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених п. 2-6 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Положеннями ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в т.ч. за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, інше.

Між тим, головний державний виконавець Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1, отримавши відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та від інших державних органів про відсутність у боржника коштів та майна на яке можна звернути стягнення, інших примусових заходів у виконавчому провадженні для виконання судового рішення, в т.ч. наведених у ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", не вжив, при цьому, що у матеріалах виконавчого провадження наявна інформація про ОСОБА_2, як фізичну особу-підприємця, що проводить роздрібну торгівлю з лотків на ринках, що не виключає можливості звернення стягнення на майно боржника (лотки, павільйони, тощо).

Окрім цього, із вищеозначених матеріалів виконавчого провадження убачається, що боржник ОСОБА_2 не викликалась до державного виконавця для встановлення причин невиконання рішення суду, а також наявності у неї майна, на яке згідно ЗУ "Про виконавче провадження" можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Навяність при матеріалах виконавчого провадження одноособового акту головного державного виконавця Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 від 16.11.2017р. про відсутність у боржника ОСОБА_2 "ліквідного майна", не спростовує висновку суду про невжиття ним усіх можливих примусових заходів до виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена 27.12.2017 року, а отримана скаржником 14.05.2018р., а отже строк на звернення із скаргою стягувачем не пропущено.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що головний державний виконавець Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 52577980 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору, допустив бездіяльність, що полягає у нездійсненні всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання судового рішення, а отже, що постанова від 27.12.2017р. про повернення виконавчого документу стягувачу є передчасною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 247, 447-451 ЦПК України, ЗУ «По виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 52577980 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/732/2013 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» 3 441 грн. судового збору, що полягає у нездійсненні всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання судового рішення та зобов"язати його усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постанову головного державного виконавця Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 від 27.12.2017р. у виконавчому провадженні ВП № 52577980 про повернення виконавчого документу стягувачу скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів, через Городоцький районний суд Львівської обл.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.07.2018р.

Суддя: Українець П.Ф.