Рішення

Іменем України

20 липня 2018 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, у якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн Європейського Союзу (Італії), неповнолітнім дітям : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення молодшого сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Перебування на території іншої країни кожного року до 3-х місяців, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві,

Позивачка у судове засідання не з"явилась, однак вказала у позовній заяві про те, що справу розглядати у її відсутності та підтримання позовних вимог із мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, дозвіл на тимчасовий виїзд дітей закордон не дає.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без їхньої участі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 17 січня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 23 серпня 2002 року в Соснівській селищній раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 03 розірваано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Соколівською сільською радою Теребовлянського району у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Соколівською сільською радою Теребовлянського району, у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як вбачається із позовної заяви, що позивачка має намір забезпечити відпочинок дітям ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, для підвищення рівня їхнього світогляду, покращення стану здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків.

Згідно заяви Служби у справах дітей Теребовлянської РДА від 16 липня 2018 року № 525/01-04, у якій представник просить справу слухати без участі його, оскільки їх явка є не обов'язковою. Додатково інформують про те, що було видано розпорядження голови РДА від 19 березня 2014 року № 95-од «Про участь батька ОСОБА_2 у вихованні дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6.» а 01 квітня 2014 року рішенням Теребовлянського районного суду встановлено час для побачення батька ОСОБА_2 з його синами, оскільки в сім'ї існує спір щодо виховання дітей після розлучення батьків.

Відповідно до змісту п. 1, ч. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Згідно з статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Однак, відповідач не дає згоди на виїзд дитини за кордон без будь-яких вагомих причин.

Також, статтею 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами 1,2 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до змісту Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного із батьків здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян Українивід 21.01.1994 року, за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Враховуючи вище наведене, право дітей на вільний, тимчасовий виїзд за кордон у супроводі батьків чи одного з них, у тому числі з метою, оздоровлення та відпочинку, на переконання суду, є пріорітетним.

Однак, суд вважає що надання дозволу на тимчасові виїзди дитини у супроводі матері на весь час до досягнення ОСОБА_4 16 -ти років є передчасним. Дитині лише 12 років, а відтак надання дозволу на тимчасовий виїзд на строк з 01 серпня по 31 серпня 2018 року буде достатнім.

Також суд вважає, що надання дозволу на тимчасовий виїзди дитини у супроводі матері ОСОБА_3 на строк з 01 серпня по 31 серпня 2018 року буде достатнім.

Аналізуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, надавши дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительці АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України на строк з 01 серпня по 31 серпня 2018 року з дати набрання законної сили рішенням суду.

У задоволенні решти вимог позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.160, 161 СК України, ст.. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька-задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительці АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України на строк з 01 серпня по 31 серпня 2018 року з дати набрання законної сили рішенням суду.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів через Теребовлянський районний суд.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В. Малярчук