Справа № 573/710/18
Номер провадження 2/573/291/18
РІШЕННЯ

іменем України

19 липня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сілищної ради Білопільського району Сумської області, третьої особи: Білопільської районної державної нотаріальної контори,- про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Миколаївської сілищної ради Білопільського району Сумської області, третьої особи: Білопільської районної державної нотаріальної контори,- про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач мотивувала у наступний спосіб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її рідна бабуся, ОСОБА_2, на підтвердження чого позивач приєднала до позову копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2018 року. На підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 позивач приєднала до позову копію свідоцтва про своє народження серії НОМЕР_2 від 05.05.1982 року та свідоцтво про своє одруження серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, свідоцтво про народження батька - ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 30.03.1956 року.

Позивач вказує, що її бабуся, ОСОБА_2, постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Спадщину на майно ОСОБА_2 прийняв її син, а батько позивача- ОСОБА_12, адже поховав матір, а після її смерті в установлений законом термін успадкував належну їй земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Відродження» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчене за ОСОБА_2 сертифікатом серії НОМЕР_5 від 09.05.1996 року, виданого за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 05 квітня 1996 року за № 106.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, ОСОБА_2, на земельну частку ( пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Відродження» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчене за ОСОБА_2 сертифікатом серії НОМЕР_5 від 09.05.1996 року, виданого за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 05 квітня 1996 року за № 106, виданого Завідувачем Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2134.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року батько позивача, ОСОБА_3, помер, на підтвердження чого позивач приєднала до позову копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 04.01.2002 року.

16 лютого позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САТВТ «Відродження», та належала батьку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7, виданого 09.04.1996 року Державним нотаріусом Улянівської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 120, на підтвердження чого приєднала копії свідоцтв про право на спадщину.

Після смерті батька відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САТВТ «Відродження», розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, та належала батьку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, успадковану батьком за свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Завідувачем Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2134.

А так як за життя батько позивача не зміг виготовити державний акт на земельну ділянку, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєструвати за собою право власності на вказану земельну частку (пай) визначену сертифікатом серії НОМЕР_5 від 05.04. 1996 року, то позивачу Державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі їй свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну частку (пай) через відсутність у померлого ОСОБА_3 правовстановлюючого документу.

Посилаючись на вищезазначене та те, що в інший спосіб вона не може набути право власності на спадкове майно після спадкодавця, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Відродження» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, яка належала на праві власності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Завідувачем Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. від 07 грудня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2134.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Також від Сумського обласного державного нотаріального архіву до суду надійшла спадкова справа ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року, видана Уляновською державною нотаріальною конторою 16.02.2002 року за р. № 120, з якої вбачається, що 16.02.2005 року ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 року в с.Курасово, Білопільського району, Сумської області, її батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ( а.с.5).

Прізвище ОСОБА_1 позивач взяла після укладення шлюбу з ОСОБА_10 13 жовтня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ( а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_3, він народився ІНФОРМАЦІЯ_11 року в с.Курасово, Білопільського району, Сумської області, його батьки : ОСОБА_11 та ОСОБА_2, серія НОМЕР_4 ( а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла бабуся позивача по лінії батька, ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну частку(пай) розміром 4,37 умовних кадастрових гектарів на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, САПТЗТ «Відродженння», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 від 09.04.1996 року, виданого згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 05.04.1996 року за № 106, спадщину прийняв батько позивача відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 грудня 2001 року ( а.с.9,11).

ІНФОРМАЦІЯ_8 року батько позивача, ОСОБА_3, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ( а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, а саме на: земельну частку (пай) площею 4,37 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності САТВТ «Відродження», пайовий фонд майна ПП «Відродження» та грошовий вклад з відсотками, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщинц за законом від 16 лютого 2005 року ( а.с.13).

А так як за життя батько позивача не зміг виготовити державний акт на земельну ділянку, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєструвати за собою право власності на вказану земельну частку (пай) визначену сертифікатом серії НОМЕР_5 від 05.04. 1996 року, то позивачу Державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі їй свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну частку (пай) через відсутність у померлого ОСОБА_3 правовстановлюючого документу ( а.с.14).

Згідно спадкової справи Сумського обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року, видана Уляновською державною нотаріальною конторою 16.02.2002 року за р. № 120, вбачається, що 16.02.2005 року ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року(а.с.26,27).

Позивач вказує, що її бабуся, ОСОБА_2, постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Спадщину на майно ОСОБА_2 прийняв її син, а батько позивача- ОСОБА_12, адже поховав матір, а після її смерті в установлений законом термін успадкував належну їй земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Відродження» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчене за ОСОБА_2 сертифікатом серії НОМЕР_5 від 09.05.1996 року, виданого за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 05 квітня 1996 року за № 106.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом чи заповітом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК).

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина), після смерті ОСОБА_3 перейшли в порядку спадкування за законом позивачу, згідно своєчасного прийняття спадщини, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно на:

-земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Відродження» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, яка належала на праві власності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Завідувачем Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. від 07 грудня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2134.

Суд вважає, що в судовому засіданні доведено підстави для задоволення поданого позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 3,182,328,1216,1261,1268,1269,1270 та керуючись ст.ст.4,10,12,76,81,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Відродження» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, яка належала на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Завідувачем Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. від 07 грудня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2134, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: