Провадження № 2/537/541/2018
Справа № 537/3058/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на його користь безпідставно отримані кошти в розмірі 7 321 грн. 00 коп., та судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.; стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 травня 2017 року у звязку із ново виявленими обставинами скасовано рішення цього ж суду від 05 квітня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2, та ухвалено нове,яким та стягнуто з нього аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років. Нововиявленими обставинами у вказаному судовому рішенні зазначено неправдиві свідчення та надання недійсних документів ОСОБА_2 на обґрунтування доводів, що вона не мала самостійного заробітку. Таким чином, як вказує позивач, ОСОБА_2 безпідставно отримувала від нього аліменти на своє утримання в період з 01 березня 2016 року по 03 лютого 2017 року як непрацююча особа без самостійного заробітку, які в сумі склали 7 321 грн. 00 коп. Окрім того, зазначеним судовим рішенням встановлено, що відповідач у вказаний період отримувала прибуток більший, ніж ОСОБА_1, та одночасно стягувала з нього аліменти на своє утримання, окрім аліментів на утримання доньки ОСОБА_3. У звязку із викладеними обставинами позивач і вимушений звернутись до суду.

Позивач, ОСОБА_1, а також його представник, ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі, одночасно просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з тих підстав, що останнім невірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки він мав звернутися до суду із заявою про поворот виконання рішення суду в порядку, передбаченому статтею 444 Цивільно-процесуального кодексу України.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони відповідача на підставі пояснень позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, а також наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2016 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти (кошти) на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 25 жовтня 2017 року; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в прибуток держави в розмірі 974 грн. 40 коп.

Зазначене рішення було переглянуто судом у звязку із нововиявленими обставинами, та рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 травня 2017 року скасовано, ухвалено нове, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року до 01 березня 2016 року та з 03 лютого 2017 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в прибуток держави в розмірі 1 102 грн. 40 коп.; в іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 травня 2017 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03 липня 2017 року.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 03 липня 2017 року залишено без змін постановою Верховного суду від 18 квітня 2018 року.

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції 2017 року), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_2 01 березня 2016 року достроково приступила до роботи на умовах повного робочого часу, посадовий оклад ОСОБА_2 складає 4 200 грн. 00 коп. на місяць. Вказана обставина не була врахована Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області при ухваленні рішення від 05 квітня 2016 року по справі №524/135/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідач, ОСОБА_2, була працевлаштована в період з 01 березня 2016 року по 03 лютого 2017 року, та отримувала дохід, розмір якого перевищував розмір прожиткового мінімуму, встановлений для працездатних осіб, що позбавляло її права на отримання аліментів на її утримання від ОСОБА_1

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено факт того, що відповідачем, ОСОБА_2, за період з 01 березня 2016 року по 03 лютого 2017 року було безпідставно набуто кошти в якості аліментів на її утримання від ОСОБА_1, розмір яких, згідно довідок про здійснені відрахування Національної фінансово-промислової нафтової компанії «Укртатнафта» за вих..№ 3-12039 від 14 грудня 2016 року та вих..№13-3764 від 11 травня 2017 року, склав 7 321 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Твердження відповідача в тій частині, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав, суд вважає помилковим, оскільки, відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 4 Цивільно процесуального кодексу України (в редакції 2017 року), кожна особа вільна обирати спосіб захисту її порушеного права.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а саме те, що відповідачем, ОСОБА_2, було безпідставно отримано кошти від позивача, що підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили, враховуючи вказані вище положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині, у звязку із чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 7 321 грн. 00 коп., сума яких не оспорюється відповідачем.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача коштів в розмірі 974 грн. 40 коп., суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, оскільки зазначені кошти не стосуються безпідставно набутого відповідачем майна, а відносяться до судового збору, присудженого позивачу до стягнення як судовий збір в дохід держави на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05 квітня 2016 року, та питання про їх стягнення повинно вирішуватись в окремому порядку.

Оскільки положеннями статті 141 Цивільно-процесуального Кодексу України (в редакції 2017 року) передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись статтями 4, 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), статтями 16, 1212 Цивільного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Східна, будинок 16 а, квартира 39) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: 39600, АДРЕСА_1) про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 7 321 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору при подачі позову про стягнення безпідставно набутих в розмірі 640 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Д.О. Зоріна