АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3447/17 Номер провадження 22-ц/786/1235/18Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Хіль Л.М., при секретарі: Діхтяр Т.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року (ухвалене суддею Путря О.Г.) у справі за позовом ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Людмила» про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до селянського фермерського господарства «Людмила» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.07.2015 року між нею та СФГ «Людмила» укладено договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки розміром 5,2248 га із кадастровим номером :00:025:0023 строком на 49 років. Проте відповідач умови договору не виконує, а саме, не провів виплату їй орендної плати ні в період з 1 серпня по 30 серпня 2017 року, ні в період з 1 жовтня по 30 жовтня 2017 року. Тому вважає, що систематичне порушення відповідачем зобовязань по сплаті орендних платежів завдає їй незручностей та моральної шкоди, оскільки недоотримана за договором орендна плата позбавляє її та членів її сімї можливості користуватися суспільними благами. У звязку з чим, позивач бажає в достроково розірвати вищевказаний договір.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Селянського (фермерського) господарства «Людмила» (місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, с. Марківка, вул. 40-річчя Перемоги, 4, ) про розірвання договору оренди землі відмовлено.

З даним рішенням суду не погодиласяОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохала рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, судом неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, та не доведено обставин справи.

Відповідач по справі СФГ «Людмила» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримуючи рішення суду першої інстанції, прохали апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи були присутні представники сторін, позивач по справі будучи належним чином та завчасно повідомленою про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилася направивши свого представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №907797, виданого на підставі розпорядження голови Полтавської райдержадміністрації від 25.08.2005 р., ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

01 липня 2015 року сторони уклали договір оренди землі, відповідно до якого позивач передала в оренду СФГ «Людмила» вищевказану земельну ділянку.

Уклавши вказаний договір оренди землі, сторони визначили наступні умови щодо нарахування та виплати орендної плати.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% (у грошовому вигляді 4678,97 грн.) від вартості земельної ділянки у натуральній формі (с/г продукція) за ринковими цінами у коморі в с. Кашубівка або в грошовій (гривнях) при умові попереднього запису за 30 днів до початку видачі орендної плати.

Відповідно до п.11 Договору, орендна плата вноситься за два рази: з 01.08.по 30.08 та з 01.10.по 30.10.

Згідно п. 38 Договору, дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п. 39 Договору, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є безпідставне невиконання умов договору однією із сторін на протязі не менше як два роки.

Так, при зверненні до суду з позовною заявою позивач як на підставу розірвання договору оренди землі посилається на систематичне порушення відповідачем зобовязання по сплаті орендної плати та наявність заборгованості по орендній платі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що систематична несплата орендної плати відповідачем не знайшла свого підтвердження, на день звернення позивача до суду, заборгованості відповідача перед позивачем немає, тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розірвання договору та задоволення позову.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Так, пунктом 4 ч.1 ст. 24 цього Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно відомостей про виплату грошей №1 від 25.09.2015 р., №7 від 18.11.2015 р., №9 від 02.12.2015 р. та № 20 від 22.12.2015 р. стосовно виплати орендної плати пайщикам за 2015 рік, вбачається, що ОСОБА_2 було виплачено орендну плату за пай у готівковій формі у розмірі 12000 грн., про що свідчить її особистий підпис на відомостях, що перевищує суму орендної плати, яка передбачена п.9 Договору та яку повинен сплачувати орендар за Договором (39 - 43).

Відповідно до відомостей про виплату грошей №22 від 09.12.2016 р. стосовно виплати орендної плати пайщикам за 2016 рік, вбачається, що ОСОБА_2 було виплачено орендну плату за пай у готівковій формі у розмірі 5000 грн., про що свідчить її особистий підпис на відомості (а.с.44).

Згідно платіжного доручення №595 від 29.11.2017 р., відповідач сплатив орендну плату за пай за 2017 рік в розмірі 20 000 грн. на картковий рахунок № 234692, що належить ОСОБА_2 (а.с. 32, 63).

Крім того, умовами договору оренди, передбачено, що виплата орендної плати здійснюється орендарем, у строки передбачені договором, лише за умови попереднього запису орендодавцем за 30 днів до початку видачі орендної плати.

В свою чергу, позивачем не було надано доказів на підтвердження факту звернення до орендаря (відповідача) з метою отримання орендної плати.

Доводи апелянта про те, що орендна плата має сплачуватись щорічно по 2 рази на рік в розмірі 3% від вартості земельної ділянки (у грошовому вигляді становить 4678,97 грн.) є безпідставним та спростовується умовами договору оренди землі, якими чітко визначається розмір та порядок виплати орендної плати орендодавцеві.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що систематична несплата орендної плати відповідачем не знайшла свого підтвердження, на день звернення позивача до суду, крім того, заборгованості відповідача перед позивачем немає, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстав для розірвання договору та задоволення позову відсутні.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: