Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у право користування ізольованої житлової кімнати 10,3 кв.м., відповідачам - кімнати 17,3 кв.м., залишення в загальному користуванні місць загального користування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Відповідачі мають у власності по 1/4 частині спірної квартири. На даний час в квартирі проживають відповідачі. Оскільки мирним шляхом не можливо встановити порядок користування квартири, він звернувся до суду з даним позовом. Спірна квартира складається із двох роздільних кімнат загальною площею 42,80 м2, житловою площею 27,30 м2, вбиральні, коридору, ванної кімнати. Йому належить 1/2 частина квартири, що складає 21,4 м2, відповідачам по 1/4 частині, що відповідно становить по 10,7 м2 кожному. Оскільки, поділ квартири із виділенням ізольованих жилих та інших приміщень з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, не вбачається можливим, просив виділити йому у користування 1/2 частину квартири, що складає 21,4 м2. В заяві про зміну предмету позову просив виділити йому у користування ізольовану житлову кімнату площею 10,3 м2, а відповідачам кімнату площею 17,3 м2. Вважав, що виділ йому кімнати площею 10,3 м2 не обмежить відповідачів як власників 1/2 частини квартири.

В судовому засіданні представник позивача обставини викладені в позовній заяві та змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що позивач в квартирі не проживає, він живе у Франції. Відповідачі живуть в прохідній кімнаті.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ухвали суду від 26.10.2016 року відкрито провадження у справі.

10.05.2017 року стороною позивача подану заяву про зміну предмету позову.

11.09.2017 року за клопотанням представника позивача судом призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження.

11.04.2018 року матеріали справи повернулися з експертної установи з висновком експерта. 18.04.2018 року відновлено провадження у справі.

В суді встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 (1/2 частина), ОСОБА_4 (1/4 частина) та ОСОБА_5 (1/4 частина).

Спірна квартира має загальну площу 41,70 м2, житлова площа - 27,60 м2, складається з: двох житлових кімнат - площею 17,30 м2 та площею 10,30 м2; коридору - 3,10 м2; кухні - 6,30 м2; ванної та вбиральні - 2,70 м2; балкону - 2,50 м2, вбудованої шафи - 2,0 м2.

Встановлено, що позивач в спірній квартирі не проживає.

В даному випадку позивач посилається на те, що власники квартири не можуть добровільно визначитися у порядку користування квартирою, у зв'язку з чим просив суд виділити йому у користування ізольовану житлову кімнату площею 10,3 м2, а відповідачам кімнату площею 17,3 м2.

Згідно Висновку експерта № 19922/17-43 від 05.04.2018 року встановити порядок користування квартирою не вбачається можливим, оскільки кімната площею 17,3 м не є ізольованою. Можливий варіант виділу в окреме користування кімнат лише у разі проведення ремонтно-будівельних робіт (перепланування).

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» - в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

По даній справі було встановлено, що позивач просить виділити йому ізольовану кімнату площею 10,3 м2 та кімнату площею 17,3 м2, яка є прохідною, відповідачам.

Спірна квартира має житлову площу - 27,6 м2, тобто, на кожного співвласника припадає приблизно по 9,2 м2. Враховуючи запропонований позивачем порядок користування, позивач, в порівнянні з іншими співвласниками, отримує меншу площу, що є порушенням його житлових прав. Крім того, кімната площею 17,30 м2, є прохідною, що унеможливлює встановлення порядку користування, так як порушуються права інших співвласників.

Враховуючи позовні вимоги та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою порушує права як позивача, так і відповідачів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у право користування ізольованої житлової кімнати 10,3 кв.м., відповідачам - кімнати 17,3 кв.м., залишення в загальному користуванні місць загального користування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 26.07.2018 року.

Суддя: