У х в а л а

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 361/5570/15-ц

провадження № 61-2041 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня

2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області

від 17 листопада 2015 року провадження у зазначеній справі закрито на підставі пункту 6 частини першої статті 205 ЦПК України (2004 року).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» відхилено. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області

від 17 листопада 2015 року залишено без змін.

У листопаді 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2018 року касаційну скаргу

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявникові, оскільки не виконані вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 грудня 2017 року про залишення касаційної скарги без руху.

У травні 2017 року на розгляд до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня

2016 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження та з клопотанням про поновлення цього строку.

Ухвалою судді Верховного Суду від 18 травня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, визнавши наведені підстави для поновлення строку неповажними та запропоновано надати інші підстави для його поновлення, документи, що підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 18 травня 2018 року заявником подано до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та платіжне доручення від 31 травня 2018 року про сплату судового збору у розмірі 1 762 грн.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що ухвалу суду касаційної інстанції

від 1 грудня 2017 року заявник не отримав, оскільки представник банку СидоренкоН. М. перебувала на лікарняному з 13 грудня 2017 року по

22 грудня 2017 року. Проте, зазначені підстави для поновлення строку за подання даної касаційної скарги були визнані неповажними ухвалою суду касаційної інстанції від 18 травня 2018 року.

Також ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» на обґрунтування причин пропуску процесуального строку посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки банк лише після проведення інвентаризації дізнався про оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції.

Вищезазначені доводи заявника щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, оскільки процесуальний обов'язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 325 ЦПК України

(2004 року) строк покладено саме на заявника. Доводи, на які посилається заявник, а саме, що після проведення інвентаризації банк дізнався про оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, не є поважною причиною пропуску передбаченого процесуальним законом строку, пропущеного на значний строк, так як саме заявник подав апеляційну скаргу і зобов'язаний слідкувати за рухом справи, а не зловживати своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1

статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення Європейського суду з прав людини від 3 грудня 2003 року у справі &q?ку;Рябих проти Росії&qusp;,

від 9 листопада 2004 року у справі &q?ку;Науменко проти України&q?ро;).

Оскільки у заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків, не наведено нових поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, які б могли свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу в передбачений законом строк, та які б виправдали пропуск строку значної тривалості (два роки), тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. І. Гулько