Справа № 4-с/756/187/18
У Х В А Л А

19 липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Луценко О.М.

за участі секретаря Трінько Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ПАТ «Златобанк», суб'єкт оскарження: головний державний виконавець Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник Оксана Василівна, заінтересована особа: ТОВ «ТД Енергомир» на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 р. представник ПАТ «Златобанк» звернувся до суду з даною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 15.07.2013 р. Оболонським р/с м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2/756/748/13 позовом ПАТ «Златобанк» до ТОВ «ТД Енергомир», качанова В.В. про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вказано у скарзі, представником Банку направлено до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. поштовою кореспонденцією заяву про відкриття виконавчого провадження із виконавчого листа № 2/756/748/13 виданого 19.09.2013 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з ТОВ «ТД Енергомир» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Златобанк» судовий збір у розмірі 3219,00гривень в рівних частинах по 1609грн.50 коп. з кожного.

Як вказує скаржник, 15.05.2018 р. головним державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі ч. 2 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження», так як жодного майна у боржника не знайдено.

Тому представник скаржника просить суд визнати дії головного державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник О.В. про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не пізніше наступного дня з дня її винесення неправовірними, визнати дії головного державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник О.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП № 40322229 - неправомірними.; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.05.2018 р. ЄДРВП № 40322229, відновити виконавче провадження ЄДРВП № 40322229 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/748/13 виданого 19.09.2013 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з з ТОВ «ТД Енергомир» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Златобанк» судовий збір у розмірі 3219,00гривень в рівних частинах по 1609грн.50 коп. з кожного.

Жодна сторона до суду не з'явилась.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд дослідивши письмові докази по справі з'ясував, що 15.07.2013 р. Оболонським р/с м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2/756/748/13 позовом ПАТ «Златобанк» до ТОВ «ТД Енергомир», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судового збору.

Представником Банку направлено до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. поштовою кореспонденцією заяву про відкриття виконавчого провадження із виконавчого листа № 2/756/748/13 виданого 19.09.2013 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з ТОВ «ТД Енергомир» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Златобанк» судовий збір у розмірі 3219,00гривень в рівних частинах по 1609грн.50 коп. з кожного.

Як вбачається зі скарги, підставою для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч. 2 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження», так як жодного майна у боржника не знайдено.

05.10.2016 вступив в дію Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Так судом з'ясовано судом, що підставами повернення виконавчого документа з боку суб'єкта оскарження є те, що майно не розшукано є неправомірною.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, ч. 1 ст. 12, ч. 3, 4 ст. 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відтак, суд приходить до висновку, що своїми діями головного державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник О.В. по виконавчому провадженню порушила вищевказані вимоги закону, а тому її дії є незаконними та підлягають скасуванню.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги ПАТ «Златобанк» є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, що стосується визнання дій неправомірними та скасування постанови з відновлення провадження, а в іншій частині не підлягають задоволенню.

Тому керуючись ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 262, 354, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «Златобанк» - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник О.В. про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не пізніше наступного дня з дня її винесення неправовірними, визнати дії головного державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Коник О.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП № 10322229 - неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.05.2018 р. ЄДРВП № 40322229, відновивши виконавче провадження ЄДРВП № 4032229 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/748/13 виданого 19.09.2013 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення ТОВ «ТД Енергомир» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Златобанк» судовий збір у розмірі 3219,00гривень в рівних частинах по 1609грн.50 коп. з кожного.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Луценко