У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та просить витребувати від ОСОБА_3, ОСОБА_5 з незаконного володіння майно, а саме: електронне піаніно Yamaha Clavinova СLР 990, приблизно 2000 року, вартістю 105 000 грн.; меблі у дитячій кімнаті фірми Snite - оранжевого та жовтого кольору: ліжко з піддоном-шухлядою, матрац, комод з шухлядами, стелаж для книг, письмовий стіл, вартістю ЗО 000 грн.; жовтий розкладний диван, 2004 року, вартістю 15 000 грн.; дитячі ігри та іграшки, з 2010 по 2015 роки, вартістю 15 000 грн.; дитяча коляска, 2005 року, вартістю 15 000 грн.; різні книги, з 2003 по 2015 роки, вартістю 6 000 грн.; туалетні особисті речі, 2010 року, вартістю 3 000 грн.; кухонний посуд та кухонні приладдя, вартістю 25 000 грн.; меблі великої кімнати, диван, стіл, шафа у коридорі - 37 000 грн. У випадку пошкодження, знищення, перероблення вищевказаного майна, стягнути в якості компенсації 290 000 гривен. Стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 судовій збір у сумі 2 900 гривень.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, щодо квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак позивачем не надано будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва або до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Н.Є.Арапіна