АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/979/17 Номер провадження 22-ц/786/1273/18Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1,

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 26 березня 2018 року ухваленого під головуванням судді Загнійко А.В. (дані про складення повного тексту рішення відсутні) по справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4, ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, визнання права та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів про захист прав споживача, визнання права на отримання, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401 по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 грн. (шістдесят тисяч грн.), та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401 у ПАТ «Банк Михайлівський» по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 грн. (шістдесят тисяч грн.).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включення її до переліку вкладів, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є неправомірними, так як вона має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки грошові кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку №3401 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 26 березня 2018 року визнано за ОСОБА_3 право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401, по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 (шістдесят тисяч) грн.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401 у ПАТ «Банк Михайлівський» по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 (шістдесят тисяч) грн.

Судові витрати у справі віднесено за рахунок держави.

Не погодившись з рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"ОСОБА_2посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що в порушення вимог закону позивач звернулась з даним позовом в порядку цивільного судочинства, при цьому просить зобов`язати Уповноважену особу, як субєкта владних повноважень, вчинити певні дії, тобто спір має публічно-правовий характер та підлягає розгляду за правилами КАС України.

Крім того, вказує, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч.2 ст.3 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Відповідно до п.1 ч.4 ст.16 цього Закону, позови, подані проти посадових осіб Фонду, вважаються поданими до Фонду. Зазначає, що у розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це публічно правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Так, з посиланням на постанову ОСОБА_6 Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі №820/11591/15, зазначає, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно- правовим і не є спором у звязку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами.

В обґрунтування апеляційної скарги також вказує, що суми коштів, що обліковуються на рахунках позивача, ТОВ «ІРЦ» отримав на умовах Договорів, та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею, тобто вказані кошти отримані Позивачем на підставі договорів позики.

Зауважує, що законом визначено, що саме залучені банком кошти є вкладом. Проте, як убачається з даного спору, кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позика з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця. При цьому, чинним законодавством не передбачено відшкодування коштів, залучених небанківськими фінансовими установами від фізичних осіб на умовах договорів позики, якщо такі кошти не прирівняні до вкладів, та при укладенні відповідних договорів банк не виступав повіреним.

Також, зазначає, що, оскільки кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, та враховуючи, що кошти, які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, в Уповноваженої особи відсутні підстави для включення ОСОБА_3 до переліку рахунків вкладників з огляду на положення ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

25 травня 2018 року ОСОБА_3 подала на вказану апеляційну скаргу відзив, у якому просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

Зазначає, що її правовідносини з відповідачем стосуються відкриття та обслуговування банківського рахунку, а тому вона є вкладником ПАТ «Банк Михайлівський».

Також посилається на положення ст. 202 ЦПК України щодо неможливості визнання недійсним або нікчемним правочину, оскільки переказ коштів (транзакція) за своєю суттю не є правочином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Місцевим судом вірно встановлено, що 14.03.2016 року між ОСОБА_7 (сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» (сторона 2) укладений договір №980-024-000203610 «Суперкапітал», за умовами якого позивачем передано 20000,00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на строк до 13.06.2016 року, під 32,3% річних за користування коштами, що складає 26% річних після утримання податку з таких процентів, при цьому, сторона 2 сплачує стороні 1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3402 в ПАТ «Банк Михайлівський», та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3401 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 12-14).

26.04.2016 року між ОСОБА_3 (сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона2) укладений договір №980-024-000228543 «Суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно з умовами договору позивачем передано 20000,00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на строк до 26.07.2016 року, під 32,3% річних за користування коштами, що складає 26 % річних після утримання податку з таких процентів, при цьому, сторона 2 сплачує стороні 1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3402 в ПАТ «Банк Михайлівський», та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3401 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 17,18). 26.04.2016 року між ОСОБА_3 (сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона 2) укладений договір №980-024-000228534 «Суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно з умовами договору позивачем передано 20000,00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на строк до 26.07.2016 року, під 32,3% річних за користування коштами, що складає 26 % річних після утримання податку з таких процентів, при цьому, сторона 2 сплачує стороні 1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3402 в ПАТ «Банк Михайлівський», та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3401 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 22, 23).

Відповідно до виписки ПАТ «Банк Михайлівський» на поточний рахунок ОСОБА_3 за №3401 зараховані 19.05.2016 року грошові кошти у розмірі 60000,00 грн., призначення платежу: Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228534 від 26.04.2016; Повернення коштів згідно з договором №980-024-000203610 від 14.03.2016; Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228543 від 26.04.2016 (а.с. 122).

Судом першої інстанції також встановлено, що, на підставі рішення Правління НБУ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23.05.2016 року №14/БТ (а.с.98), виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації (а.с.112).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі ст. ст.215, 216 ЦК України, ст. 37, пунктів 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомив листом №371/10063 та №371/10064 від 23.01.2017 року ОСОБА_3, що переказ грошових коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» () 19.05.2016 року в сумі 20000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228543 від 26.04.2016» на рахунок №3401, що належить ОСОБА_3; ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» () 19.05.2016 року в сумі 20000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228534 від 26.04.2016» на рахунок №3401, що належить ОСОБА_3; ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» () 19.05.2016 року в сумі 20000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000203610 від 14.03.2016» на рахунок №3401, що належить ОСОБА_3 є нікчемним (а.с. 28, 29).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд виходив з того, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, відкритий в цьому банку. При цьому, рахунок позивача мав би бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а тому дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є не правомірними.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі також-Закон) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій; публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

З наведеного слідує, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За нормою ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч.2 ст.4 Закону, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст.6 Закону Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом п.17 ч.1 ст.2 цього Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За приписами ч.1 ст.54 Закону, рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Вказаного висновку дійшла ОСОБА_6 Верховного Суду у постанові від 12.04.2018 року (справа №820/1159/15).

Із матеріалів справи вбачається ОСОБА_3 у позовній заяві просила визнати її право на отримання відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №9101 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 60000 грн. та зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №3401 на суму 60000 грн.

Оскільки ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, то спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З урахуванням вищевикладеного, зокрема роз`яснення, надані у постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 12.04.2018 року по справі №820/1159/15, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по даній справі з огляду на те, що даний спір не віднесений до цивільної юрисдикції, а є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки виник з приводу формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п.4 ч.2 ст.4 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За таких обставин, апеляційна скарга ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" підлягає частковому задоволенню, а рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 26 березня 2018 року скасуванню із закриттям провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1057,20 грн. ( т.1 а.с.253), та, оскільки даною постановою апеляційну скаргу задоволено частково та провадження по даній справі закрито, то суму понесеного судового збору необхідно компенсувати на користь скаржника за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст.367, 374, 377, 382,383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 26 березня 2018 року, - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4, ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, визнання права та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - закрити.

Судовий збір, сплачений Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» за подачу апеляційної скарги в розмірі 1057,20 грн., компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль