Справа № 163/496/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлусь О.С.
Провадження № 22-ц/773/796/18 Категорія: 31 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що ухвалою Любомльського районного суду від 23 лютого 2018 року звільнено на підставі ст.49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які обвинувачувалися у вчиненні відносно неї кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.2 ст.146 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 обвинувачувалися у тому, що 01 лютого 2013 року за попередньою змовою між собою, керуючись метою незаконного викрадення та позбавлення волі, діючи умисно, з мотивів помсти та тривалих особистих неприязних відносин, користуючись своєю фізичною перевагою, застосовуючи фізичну силу, яка виразилася в утриманні рук, поштовхах та ударах руками по тулубу, всупереч її волі, силою заштовхали її в автомобіль.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне позбавлення волі та викрадення, відповідачі, діючи умисно, з метою залякування, вивезли її на пустир, тим самим позбавивши волі.

Крім того, злочинними діями ОСОБА_1 їй були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двох крововиливів на зовнішній поверхні правового плеча на кордоні верхньої та середньої третини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яка виразилася у сильному нервовому стресі, душевних переживаннях та стражданнях. Вона пережила страх за своє життя і здоров'я. Перестала спокійно спати, постійно відчуває тривогу за повторність таких дій. Довгий проміжок часу не могла повернутися до звичного ритму життя.

Моральну шкоду вона оцінює у 120000 грн..

Відповідачі завдану їй моральну шкоду добровільно не відшкодували.

З урахуванням наведеного, просила стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду по 40000 грн. з кожної.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 18 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_4 75000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

В апеляційних скаргах відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, кожна зокрема, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять змінити це рішення в частині визначення розміру моральної шкоди та стягнути її у розмірі 15000 грн..

Відзив на апеляційну скаргу позивач не подавала.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник її та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 обидві апеляційні скарги підтримали із наведених у них підстав та просять їх задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з'явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, позивач ОСОБА_4 надіслала заяву, у якій, зазначивши про причини неявки, просить розглядати справу за її відсутності, а також зазначила, що з апеляційною скаргою не згідна повністю та вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду підлягає до скасування з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 своїми протиправними діями, які полягали у незаконному позбавлені волі та викраденні потерпілої, завдали останній моральну шкоду.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи.

Разом із тим, визначаючи розмір моральної шкоди та стягуючи її солідарно з усіх відповідачів, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 23 лютого 2018 року підтверджується вчинення відповідачами неправомірних дій відносно позивача і зазначена обставинами відповідачами не заперечується та не спростована.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стягуючи моральну шкоду у солідарному порядку, суд першої інстанції зазначену процесуальну норму залишив поза увагою.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просила стягнути моральну шкоду з відповідачів не солідарно, а по 40000 грн. із кожної (а.с.1-2). Будь-яких змін чи уточнень до позовної заяви до ухвалення судового рішення позивач не подавала.

За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини (ч.2 ст.1190 ЦК України).

Усупереч заявленим позовним вимогам та зазначеній правовій нормі, суд першої інстанції не врахував вину кожної з відповідачів для визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Із встановлених ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 23 лютого 2018 року обставин справи, які жодною із обвинувачених не оспорені, а також із пояснень у суді апеляційної інстанції відповідача ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - ОСОБА_3, апеляційним судом встановлено, що найактивнішими діями при вчиненні кримінального правопорушення щодо позивача були у відповідача ОСОБА_1, з ініціативи якої і розпочалися неправомірні дії та яка нанесла удар позивачу. Також, але менш активними щодо позивача, були дії відповідача ОСОБА_2. Ступінь вини ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні є найменшою, оскільки її дії були менш активними.

Відшкодування моральної шкоди є компенсацію за страждання та хвилювання особи і не може бути інструментом збагачення чи наживи.

Позивач, заявивши до відшкодування моральної шкоди з кожного з відповідачів - по 40000 грн., а суд зменшивши загальний розмір для солідарного стягнення - до 75000 грн., не навели розрахунків саме таких розмірів для відшкодування моральної шкоди.

Оскільки відповідачами не заперечується факт заподіяння позивачу моральної шкоди і вони погоджуються, що цей розмір не може перевищувати 15000 грн., то апеляційний суд приходить до висновку, що саме такий загальний розмір для відшкодування моральної шкоди і слід визначити.

Разом із тим, оскільки позивач просила стягнути моральну шкоду не солідарно, а окремо з кожного із відповідачів, а також ураховуючи ступінь вини кожного із відповідачів у її заподіянні, апеляційний суд приходить до висновку, що розумним і справедливим буде стягнути на користь позивача моральну шкоду із відповідача ОСОБА_1 у розмірі 8000 грн., із відповідача ОСОБА_2 у розмірі 5000 грн., а із відповідача ОСОБА_5 2000 грн..

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового судового рішення.

У зв'язку із частковим задоволенням позову та звільненням позивача від сплати судового збору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України із відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у рівних частках з кожної, тобто по 234,93 грн. (704,80 : 3).

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 травня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 8000 грн. (вісім тисяч грн.) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 5000 грн. (п'ять тисяч грн.) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2000 грн. (дві тисячі грн.) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в дохід держави по 234 грн. 93 коп. (двісті тридцять чотири грн. 93 коп.) судового збору з кожної.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: