Справа № 639/3565/18
Провадження № 4-с/639/35/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м.Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.

секретар судового засідання - Макушенко Т.В.,

за участю державного виконавця Березньова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові скаргу стягувача ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3,

встановив:

Стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою , в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 щодо повернення без прийняття до виконання 20.03.2018 виконавчого листа № 639/6204/16-ц, виданого 12.02.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу 6480 грн., судового збору у сумі 551,00 грн.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 19.03.2018 нею було подано до державної виконавчої служби для примусового виконання виконання виконавчий лист № 639/6204/16-ц від 12.02.2018р. про стягнення з боржника ОСОБА_3 7031 грн. Однак, виконавчий документ не було прийнято до виконання, повідомленням державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 20.03.2018 вказаний виконавчий лист повернуто без прийняття до виконання через відсутність у виконавчому документі РНОКПП боржника. Вказане повідомлення рекомендованим листом державним виконавцем направлено стягувачу лише через три місяця, а саме 21.06.2018 року, яке отримано ОСОБА_1 30.06.2018 року.

ОСОБА_1 вважає, що її права стягувача були грубо порушені вказаними діями державного виконавця, оскільки при поданні позову їй не був відомий РНОКПП боржника, і отримати таку інформацію, яка є конфіденційною, вона не могла. Але відсутність цієї конфіденційної інформації не є перешкодою для ухвалення рішення у справі, отже, і для його виконання на завершальній стадії судового провадження, чим є виконавче провадження згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на положення ст. 129-1 Конституції України ОСОБА_1 стверджує, що відсутність конфіденційної інформації щодо боржника у виконавчому документі не може бути перешкодою для обовязкового виконання судового рішення, як це визначено Конституцією України, з огляду і на те, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не позбавлений можливості при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Не зважаючи на ці повноваження щодо отримання конфіденційної інформації, державний виконавець не вчинив необхідних дій для її отримання, чим порушив конституційний принцип обовязковості виконання судового рішення і протиправно повернув виконавчий документ.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги стягувач та боржник у судове засідання не зявилися, їх неявка відповідно ч.2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

У судовому засіданні державний виконавець Березньов А.С. заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що його дії щодо повернення повідомленням від 20.03.2018 виконавчого листа № 639/6204/16-ц, виданого 12.02.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу 6480 грн., судового збору у сумі 551,00 грн. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», при цьому відмовився пояснити суду причини несвоєчасного направлення стягувачу, а саме лише через три місяці вказаного вище повідомлення від 20.03.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши додані до скарги докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Статтею 18Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Отже, державний виконавець не позбавлений можливості одержати у відповідних органах конфіденційну інформацію щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків - боржникаОСОБА_3

Таким чином , відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Таку правову позицію зазначив і Верховний Суд України у постанові від 25.06.2014 року у справі № 6-62 цс 14.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, Однак, державним виконавцем було грубо порушено вказану норму закону та повернуто стягувачу лише через три місяця виконавчий лист № 639/6204/16-ц, виданий 12.02.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу 6480 грн., судового збору у сумі 551,00 грн., чим порушено права стягувача своєчасно оскаржити дії державного виконавця , у звязку з чим тривалий термін не виконується судове рішення, яке було ухвалено на користь ФОП ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею другою Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковість виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;забезпечення права оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Сукупність даних засад, а безпосередньо законність, є вимогою суворого і неухильного додержання, точного й однакового виконання і правильного застосування законів і підзаконних нормативно-правових актів органами державної влади, їх посадовими особами.

З огляду на вище викладене суд вважає скаргу обґрунтованою та такою , що підлягає задоволенню. Отже, для поновлення порушених державним виконавцем прав стягувача ОСОБА_1 суд вважає за необхідне зобов'язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 вжити заходи, передбачені ч.5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.447, 450 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3 Анатолійович- задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 з повернення 20.03.2018 виконавчого листа № 639/6204/16-ц, виданого 12.02.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу 6480 грн., судового збору у сумі 551,00 грн.

Зобов'язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 вжити заходи, передбачені ч.5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повну ухвалу складено 02.08.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С.М. Гаврилюк