Справа № 522/3157/18
Провадження № 2/522/5437/18
12 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
за участю секретаря судового засідання Іскрич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права на спадщину-
У лютому 2018 року представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, по якому просив:
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 133/2000 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 01 червня 2017 року.
-визнати за ОСОБА_2 право власності на 133/2000 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 01 червня 2017 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом з дотриманням шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини після смерті своєї доньки - ОСОБА_3 Однак після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини приватний нотаріус ОСОБА_4 повідомила позивачам, що видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 неможливо, оскільки до спадкової справи не додано документи, що підтверджують останнє місце проживання спадкодавця на день смерті, а також не є можливим визначити коло спадкоємців, які мають право на спадкування та отримати офіційні документи, видані компетентними органами іноземної держави, які б були дійсними на території України за умови їх легалізації, а саме державними органами влади та управління Австрійської Республіки, а також враховуючи, що між Україною та Австрійською Республікою відсутній двосторонній договір про надання правової допомоги у цивільних справах.
Нотаріусом рекомендовано позивачам звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться на території України після смерті ОСОБА_3, померлої 01.06.2017р.
Представник позивачів у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив, розглядати справу за його відсутністю та відсутності позивачів, позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 червня 2017р. померла ОСОБА_3, про що Бюро реєстрації актів цивільного стану та відомства у справах громадян с. Гьотціс республіки Австрія вчинений актовий запис за № 000962/2017, що підтверджується копією витягу з актового запису (свідоцтва) про смерть ОСОБА_3
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 531/4000 частки у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2.
Право власності ОСОБА_3 на вказану частку квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 жовтня 1995р., за яким 531/1000 частин квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках.
У даному свідоцтві вказано дошлюбне прізвище ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_6 20 грудня 2003р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила дівоче прізвище ОСОБА_6 на прізвище свого чоловіка ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про одруження та паспортом громадянина України серії КМ №200071, виданого 05 лютого 2004р. Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, копії яких наявні в матеріалах справи.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 (до шлюбу - ОСОБА_2) ОСОБА_8, шо підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6
За ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після ного смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дотриманням шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини після смерті своєї доньки - ОСОБА_3
Відповідно до копії листа від 22.01.2018р., приватний нотаріус ОСОБА_4 повідомила позивачам, що видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 неможливо, оскільки до спадкової справи не додано документи, що підтверджують останнє місце проживання спадкодавця на день смерті, а також не є можливим визначити коло спадкоємців, які мають право на спадкування та отримати офіційні документи, видані компетентними органами іноземної держави, які б були дійсними на території України за умови їх легалізації, а саме державними органами влади та управління Австрійської Республіки, а також враховуючи, що між Україною та Австрійською Республікою відсутній двосторонній договір про надання правової допомоги у цивільних справах. Нотаріусом рекомендовано позивачам звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться на території України після смерті ОСОБА_3, померлої 01.06.2017р.
До питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, до визначення застосовуваного права, застосовується Закон України «Про міжнародне приватне право», за ст. 70 якого, з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.
Згідно зі ст. 71 того ж Закону спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.
За змістом закону ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають речові права, в тому числі й право власності, на нерухоме майно у вигляді квартири.
За ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
За ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкоємця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини нерухомого майна.
За пунктами 1.12, 1. 13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року, затвердженого Наказом Мінюстом України від 22 лютого 2012р. Ж296/5, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації. Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо обєктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із обєктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
За життя ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте 22.04.2011р. вона знята з реєстрації вказаного місця проживання, про що до її паспорту громадянина України було внесено відповідний запис.
У подальшому донька позивачів виїхала до республіки Австрія і їм невідомо, чи було місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано та чи підлягало воно реєстрації відповідно до законодавства Австрії, однак за наявною в них інформацією будь-якого нерухомого та/або рухомого майна на праві власності ОСОБА_3 в Австрії не мала.
Між Республікою Австрія та Україною відсутній договір про надання правової допомоги в цивільних справах, який би був ратифікований Верховною Радою України відповідно до ст. 9 Конституції України. Відтак, позивачі позбавлені правової можливості отримати з Республіки Австрії документи, перелік яких передбачений пунктом 1.13. глави 10 Порядку про вчинення нотаріальний дій, які б визнавались би на території України, на підтвердження місця відкриття спадщини після смерті доньки, а тому місце відкриття спадщини після смерті доньки позивачів залишається невідомим.
Зважаючи, що спадкове майно у вигляді нерухомого майна у вигляді 531/4000 частки у праві власності на АДРЕСА_3, знаходиться на території України, при цьому право на це майно підлягає державній реєстрації, спадкування такого майна повинно здійснюватися відповідно до права України.
Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1221 ЦК України, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, тобто місцем відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 є місцезнаходження належного їй на праві власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_4.
За ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця в спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розділив спадщину між ними.
Згідно з висновком експертного дослідження №18-01, складеного 12.02.2018р. судовим експертом ОСОБА_9, 1/2 частка ОСОБА_1 та ? частка ОСОБА_2 від 531/4000 частки квартири №12 в житловому будинку №16 по вулиці Княжеській в місті Одесі, якій відповідає 12,58 кв.м., та яка належала ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3О.), становить по 133/2000 кожному відповідно.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Приморський районний суд м. Одеси.
Суддя Бойчук А.Ю.