Справа №461/3073/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

за участю представника

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Маряни Андріївни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 Маряна Андріївна, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання у розмірі по 1/4 на кожного з позивачів.

В обгрунтовання заявленого позову покликаються на те, що позивачі народжені в сімї ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зареєстрували свій шлюб 30.04.1997 року у відділі реєстрації актів громадського стану Галицького району м. Львова (актовий запис № 126). Сімейне життя батьків не склалось, тому між ними за рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2013 року шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу шляхом відправлення поштових переказів або через дідуся, проте у березні 2018 року позивачі отримали повідомлення від відповідача в соціальній мережі «Вконтакті», у якому він повідомив, що не буде помагати у подальшому, оскільки «вже обоє повнолітні і достатньо самостійні», а про будь-яку допомогу з його боку вони можуть не розраховувати, а лише у разі особистих зустрічей. Враховуючи що, позивачі не працюють, так є студентами денної форми навчання (2 та 1 курс), і продовжують перебувати на утриманні матері, яка працює на 1.5 ставки технічним працівником у середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 у м. Львові, така допомога батька давала їм можливість полегшити своє матеріальне становище. На підставі вищевикладеного просять позов задоволити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 02 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

ОСОБА_4 Маряна Андріївна, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з мотивів наведених у ньому. Просять задоволити.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечили проти задоволення позову в повному обсязі, просили відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_2 Маряни Андріївни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвами про народження (а.с.5,6)

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 30.04.1997 року у Відділі реєстрації актів громадського стану, розірвано. (а.с.7)

Відповідно до довідок з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої Відділом житлового господарства Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 1501, 1502 від 26.04.2018 року, вбачається, що співвласниками у квартирі АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Маряна Андріївна. (а.с.8,9)

Згідно з довідкою № 338 від 18.04.2018 року, виданою Львівським національним університетом імені ОСОБА_5, ОСОБА_2 Маряна Андріївна є студенткою другого курсу , денної форми навчання, за напрямком «Філологія» переклад (англійська мова). Закінчує навчання в червні 2020 року. (а.с.10)

Згідно з довідкою № 623 від 27.04.2018 року, виданою Львівським національним університетом імені ОСОБА_5, ОСОБА_2 є студенткою першого курсу, денної, бюджетної форми навчання, факультету педагогічної освіти, спеціальності «початкова освіта». Закінчує навчання 30 червня 2021 року. (а.с.11)

В судовому засіданні встановлено та сторонами по справі не заперечується, що ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 надавав добровільно матеріальну допомогу, а саме шляхом відправлення поштових переказів.

Крім того, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зі сторони батька ОСОБА_3 вчинялись активні дії для спілкування зі своїми доньками, а саме вітав їх зі всіма святами, заявляв пропозиції про зустріч та бажав зустрітись з ними, пропонував допомогу, проте вказані дії ігноруються самими позивачами, допомога ними не приймалась, а образи з їх сторони наростають, які не мають правової оцінки та правового обгрунтовання.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, суд при вирішенні справи щодо стягнення аліментів, в тому числі і на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, враховує, зокрема, можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу на їх утримання.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Наданими доказами по справі встановлено, що позивачі ОСОБА_3 Маряна та ОСОБА_2 навчаються у Львівському національному університеті ім.. ОСОБА_6 на бюджетній формі навчання та отримують стипендію (а.с.77)

Мати ОСОБА_4 працює технічним працівником у Середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 м. Львова та середньомісячний заробіток, якої становить 4 723,0 грн. (а.с.13)

Оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини, а саме, що у відповідача ОСОБА_3 змінився сімейний стан, на утриманні у нього є непрацездатні батьки - пенсіонери, ІНФОРМАЦІЯ_2, які потребують значних витрат на лікування

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позивачі не довели спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному ними розмірі, а тому позов є безпідставним і у задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 18, 19, 23, 76-81, 95, 141 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 Маряни Андріївни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2018

Суддя Л.М. Городецька