АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1369/17 Номер провадження 22-ц/786/1249/18Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники процесу:

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2018 року, ухвалене суддею Крикливим В.В., повний текст рішення складено - 23 березня 2018 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», (29.09.2016 р. перейменована з назва Публічного акціонерного товариства «ХДІ страхування») звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів, в якому просила стягнути з останнього кошти в сумі 23 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 14.03.2016 року в м. Кременчуці на перехресті вул. Московської та вул. 60 річчя Жовтня за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 270», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «MAN TGA 26/440», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 сталася дорожньо-транспортна пригода. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN TGA 26/440» була застрахована, 06.04.2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «ХДІ Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 270». 11.04.2016 року прийнято рішення про виплату на користь відповідача страхового відшкодування в сумі 23 000 грн., яке згідно платіжного доручення №5113 від 11.04.2016 року перераховане на рахунок відповідача. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст.124 КпАП України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що подія, яка мала місце 14.03.2016 року, не є страховим випадком відповідно до умов договору страхування №АЕ/3244790 від 11.06.2015 року, а кошти, сплачені ОСОБА_4, підлягають поверненню. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти у розмір 23 000,00 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2018 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів відмовлено повністю.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що доводи страховика про обовязковість встановлення вини страхувальника для здійснення страхової виплати не ґрунтується на законі та не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а у даному випадку - для повернення такої виплати. Оскільки презумпція вини страхувальника в процесі розгляду справи стороною відповідача спростована не була, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди та відшкодування завданої шкоди страховиком. Встановлена судовим рішенням відсутність в діях водія забезпеченого транспортного засобу порушень, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог Правил дорожнього руху, не свідчить про ненастання цивільно-правової відповідальність цієї особи за шкоду, заподіяну майну потерпілого, і як наслідок, не вказує на те, що дорожньо-транспортна пригода не є страховим випадком.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» просить рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що у разі відсутності підстав для притягнення страхувальника до відповідальності у страховика не виникає обовязок щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода, дана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 910/21313/16).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 просить відмовити у її задоволенні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Mercedes-Benz ML 270», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_7, який на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 24.12.2013 року передав право керування цим транспортним засобом ОСОБА_4 (а.с. 25,26).

Згідно свідоцтва про шлюб від 29.08.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, остання змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 24).

14.03.2016 року в м. Кременчук на перехресті вул. Московська та вул.60 річчя Жовтня за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 270», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «MAN TGA 26/440», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно довідки №87386066 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Управлінням патрульної поліції в м.Кременчук, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що перед поворотом або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині для руху в цьому напрямку, окрім в»їзду на перехрестя (а.с. 18).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN TGA 26/440», державний номер АІ 9940ЕК, відповідно до полісу №АЕ/3244790 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.06.2015 р. була застрахована ПАТ «ХДІ страхування» (нині Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна»)(а.с. 17).

06 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «ХДІ страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 270», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.16).

11 квітня 2016 року ПАТ «ХДІ страхування» складено страховий акт № 404-20/16-82 Е, згідно якого на підставі повідомлення про настання страхової події № 11856 від 23.03.2016 року, полісу АЕ-3244790-82 від 09.06.2015 року, довідки № 87386066, заяви на отримання суми страхового відшкодування від потерпілої особи, розрахунку суми страхового відшкодування та протоколу узгодження суми страхового відшкодування від 06.04.2016 року, ПАТ «ХДІ страхування» прийнято рішення про виплату на користь ОСОБА_4 страхового відшкодування в розмірі 23 000 грн. та складено страховий акт № 404-20/16-82-Е (а.с. 13-15).

Грошові кошти в сумі 23 000 грн. були перераховані на рахунок відповідача 11 квітня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 5113 (а.с. 12).

12 травня 2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалено рішення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст.124 КпАП України, яким провадження у справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення (а.с. 62).

17 березня 2017 року ПАТ «СК «Євроінс» звернулося до відповідача ОСОБА_4 з вимогою про повернення сплаченої суми страхового відшкодування, як безпідставно набутих коштів, яка залишилася без реагування (а.с. 5-7).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів у розмірі 23 000 грн., які сплачені позивачеві як страхове відшкодування, у зв»язку з ДТП, оскільки згідно постанови місцевого суду водій забезпеченого ТЗ не є винним у ДТП. Позивач вказує на виникнення у відповідача обов»язку повернення грошових коштів (страхового відшкодування), як такі, що отримані ним без достатніх правових підстав.

Згідно правової позиції у справі №6-122 цс14, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

З матеріалів справи вбачається, що під час дії полісу №АЕ/3244790 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.06.2015 р., 06.04.2016 р. ПАТ «ХДІ страхування» (нова назва ПАТ «СК «Євроінс») та ОСОБА_4 досягли згоди про розмір страхового відшкодування у розмірі 23 000 грн., про що склали протокол узгодження суми страхового відшкодування (а.с. 15), яким передбачено, що у випадку відсутності оплати узгодженої цим протоколом суми у строк до 20.04.2016 р. даний протокол узгодження суми страхового відшкодування вважати недійсним.

Згідно ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у

статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Стаття 35.1. вказаного Закону передбачає, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має містится: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних

за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Стаття 35.2. вказаного Закону передбачає, що до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Виходячи з вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ухвалюючи судове рішення у справі, місцевий суд виходив з того, що для здійснення страхової виплати не є обов»язковим встановлення вини водія забезпеченого ТЗ у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вище вказані норми спеціального Закону не вимагають надання доказів щодо встановлення вини водія, зокрема, враховуючи положення статей 32 та 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»для здійснення страхової виплати не є обовязковим встановлення вини водія забезпеченого транспортного засобу у вчиненні адміністративного правопорушення або необережного злочину, до такого висновку прийшов місцевий суд, з чим погоджується і апеляційний суд у складі колегії суддів.

Зі справи вбачається, що ДТП сталася 14.04.2016 р., протоколом від 06.04.2016 р. сторони узгодили суму страхового відшкодування і 11.04.2016 р. страховик виплатив страхувальнику узгоджену суму страхового відшкодування, хоча страховику було відомо, що законом передбачено, що у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими з дня отримання заяви про страхове відшкодування (23.03.2016 р.) він зобов'язаний у строк 90 днів прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, цей строк збігав лише 23.06.2016 р. і до вказаного часу страховик мав реальну можливість дізнатися про прийняту Вінницьким районним судом Вінницької області від 12.05.2016 р., проте не вжив заходи для цього, оскільки не вважав їх необхідними.

Відповідно до положень статей 509, 979, 980 Цивільного кодексу України та статей 3, 6, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" предметом договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по суті є майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Встановлена постановою вказаного суду відсутність в діях водія забезпеченого ТЗ ОСОБА_6 порушень, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, вимог Правил дорожнього руху України не тягне звільнення від цивільно-правової відповідальності цієї особи за шкоду, завдану майну потерпілого, на підставі укладеного договору. По справі не вбачається те, що встановлена інша особа, винна у даній ДТП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Доводи апеляційної скарги про те, що у зв»язку з наявністю постанови суду від 12.05.2016 р. відсутня підстава для здійснення страхового відшкодування, не заслуговують на увагу, оскільки законодавець встановив певну адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху, визначив склади правопорушень у цій сфері, за які настає адміністративна відповідальність, яка є відмінною від цивільно-правової відповідальності, яка у даному випадку передбачена договором про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.06.2015 р. Посилання на відповідну правову позицію Верховного Суду не може бути прийняте до уваги, оскільки обставини справ не є тотожними, у зазначеній позивачем справі встановлена інша особа, винна у ДТП, що впливає на відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 липня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Лобов О.А.

ОСОБА_9