Справа № 140/854/18
Провадження № 2/140/626/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.07.2018 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.
при секретарі Путій З.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. В своїй позовній заяві вона вказала, що 28 жовтня 1992 року між нею ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Рябчук) ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, який був зареєстрований у Медвежанській сільській раді Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 436378, актовий запис № 13.
ОСОБА_4 шлюбу вони мають двох дітей доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які на даний час є повнолітніми.
Вона разом з донькою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_5, зареєстровані та проживають у будинку батьків її чоловіка в с. Мухівці Немирівського району Вінницької області.
Відповідач також зареєстрований в одному житловому будинку з ними за цією ж адресою.
Однак, з травня 2017 року вони фактично припинили шлюбні відносини.
З того часу на протязі року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки чоловік проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 з іншою жінкою.
Вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання (по зору), інвалідність встановлена безтерміново довічно, що підтверджується випискою із акта огляду офтальмогічна МСЕК м. Вінниці серії 2-18 АВ № 220459 від 08.06.2006 року, пенсійним посвідченням серії АЗ № 342762 виданим Немирівським УПФУ Вінницької області 16.01.2006 року та членським квитком Українського товариства сліпих № 582 від 04.07.2007 року.
Вона знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої у березні 2018 року складав 1452 грн., що підтверджується довідкою Тульчинського обєднаного управління ПФУ Вінницької області № 340/12-2/12 від 13.03.2018 року.
Інших джерел доходу вона не має.
Можливості одержання утримання від повнолітніх дітей немає. Оскільки син ОСОБА_6 з 22 березня 2018 року по даний час ніде не працює, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Муховецької сільської ради від 30.03.2018 року № 364, іншого доходу немає, а дочка ОСОБА_4 працює на посаді касира в магазині м. Немирів і її заробітної плати недостатньо на її утримання.
Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки розмір пенсії по інвалідності який вона одержує, недостатній для проживання та лікування.
Відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2 ст. 75 СК України про те, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Наскільки їй відомо, відповідач офіційно не працевлаштований в Україні, однак періодично їздить на роботу в іншу країну у Польщу, де отримує дохід приблизно 1100 грн. в день і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить.
Відповідач працездатний та здоровий, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина немає. У відповідача є непрацездатні батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з якими вона проживає в одному житловому будинку. Однак, відповідач також не здійснює свого обовязку щодо їх утримання.
Просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і протягом всього строку інвалідності довічно.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_9 позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.
Будучи допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що являється мамою відповідача ОСОБА_2 та підтвердила вищевикладені обставини позовної заяви.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно і належним чином. Судова повістка направлялася на адресу в казаній у позовній заяві, однак повернулася з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, його представника та свідка, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що з 28 жовтня 1992 року сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований у Медвежанській сільській раді Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 436378 ( а. с. 8 ).
Як свідчить довідка МСЕК м. Вінниці серії 2018 АВ № 220459 від 08.06.2006 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання повязаного з захворюванням (по зору), інвалідність встановлена безтерміново ( а. с. 11-12 ), що також підтверджується копією пенсійного посвідченням серії АЗ № 342762 виданим Немирівським УПФУ Вінницької області 16.01.2006 року та членським квитком Українського товариства сліпих № 582 від 04.07.2007 року ( а. с. 9 ) та копією членського квитка Українського товариства сліпих № 582 від 04.07.2007 року ( а. с. 10 ).
ОСОБА_4 шлюбу сторони по справі мають двох повнолітніх дітей, а саме: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а. с. 13, 14 ).
Згідно довідки Тульчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 340/12-2/12 від 13.03.2018 року позивачка ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 1452 грн. ( а. с. 15 ).
Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги їй не надає. Пенсії, яку вона отримує у звязку з інвалідністю у розмірі 1452 грн. позивачу не вистачає, тому вона знаходиться в постійній матеріальній нужді.
Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до Правового висновку Верховного ОСОБА_2 України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено «За положеннями частин другої четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.
При цьому відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Якщо один із подружжя одержує аліменти у звязку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.
Як встановлює ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положення ст. ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, їздить на роботу у Польщу.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Визначаючи розмір аліментів на утримання непрацездатної дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно не працює, інших аліментних зобов'язань не має, позивач потребує матеріальної допомоги, а тому суд приходить до переконання, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1500 грн., щомісячно і протягом всього строку інвалідності довічно
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщосторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки відповідно до п. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Тому відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75-80, 84, 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (жительки с. Мухівці, Немирівського району Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, серія паспорта АВ № 525941) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_9), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, серія та номер паспорта не відомі) про стягнення аліментів на утримання дружини, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 02.04.2018 року і протягом всього строку інвалідності довічно.
Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30-ти днів з дня його оголошення.

Суддя: