Ухвала

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 668/8959/15-ц

провадження № 61-21852 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С.Ф.,

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, до якої приєднався ОСОБА_8, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона у складі судді Гаврилова Д. В. від 27 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області у складі колегії суддів: Орловської Н. В.,

Кутурланової О. В., Майданіка В. В., від 31 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 05 грудня 2014 року між ними та ОСОБА_6 були укладені два договори про задоволення вимог іпотекодержателів, відповідно до умов яких остання передала у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вартістю і на умовах, визначених цими договорами, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,0785 га, що знаходяться по

АДРЕСА_1. Позивачі зазначили, що об'єкти нерухомості зареєстровані на їх ім'я та знаходяться у їх спільній сумісній власності. 01 березня 2015 року між ними та ОСОБА_7 було укладено договір оренди житлового будинку із земельною ділянкою за зазначеною адресою, на підставі якого останній разом з членами своєї сім'ї:

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали в цьому будинку. Оскільки строк дії договору оренди закінчився, а відповідачі на їх вимогу відмовляються звільняти займаний ними житловий будинок, просили суд виселити відповідачів із цього будинку та стягнути з ОСОБА_7 неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у сумі 20 тис. грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено. Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення в сумі 20 тис. грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі вселились в спірне жиле приміщення та проживали в ньому на підставі договору оренди, строк дії якого закінчився, а тому наявні підстави для виселення відповідачів з житлового будинку та стягнення неустойки.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що строк дії договору оренди житлового будинку закінчився, однак ОСОБА_6 як член сім'ї орендаря у порушення умов договору та вимог чинного законодавства продовжує користуватися цим майном, є всі підстави для її виселення.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, до якої приєднався ОСОБА_8, ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не було повідомлено її про час та дату проведення судового засідання 31 січня

2017 року, що стало наслідком розгляду справи за її відсутності. Крім того, правовідносини виникли між сторонами на підставі іпотечного договору, а тому суд при вирішенні питання про виселення повинен керуватися статтею 40 Закону України «Про іпотеку» та статтею 109 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК Українипередбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 753/12729/15-ц за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_13, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_14, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення і вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_13 - ОСОБА_15на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2016року.

Так, Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із того, що положення

статті 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК УРСР не застосовуються до правовідносин між новим власником майна, яке було предметом іпотеки та відчужене з метою задоволення вимог іпотекодержателя, та колишнім власником - іпотекодавцем, оскільки після відчуження іпотечного майна, воно втрачає статус предмета іпотеки, а відповідно на нього не можуть поширюватись положення Закону України «Про іпотеку», у зв'язку із чим колегія суддів вирішила відступити від правових висновків, викладених Верховним Судом України у постановах від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16 та від 21 грудня 2016 року у справі

№ 6-1731цс16.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у даній справі та оскаржувані рішення у справі, яка передана на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом

10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 668/8959/15-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі № 668/8959/15-ц за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області

від 31 січня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_13, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_14, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення і вселення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта