Справа № 369/9154/17
Провадження № 2/369/1134/18
03.07.2018 року Києво-Святошинський районний суд м. Києва, в складі:
головуючого судді Волчко А.Я.
за участю секретаря Раситюк М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача у якому зазначила, що 24 квітня 2014 року між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві.
27 липня 2015 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області у справі № 428/6559/15-ц задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Під час шлюбу у подружжя народилася дитина (син) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
На сьогоднішній день вона, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_1.
На сьогоднішній день її колишній чоловік (Відповідач) ОСОБА_2 усунувся від виконання свої обов'язків утримувати належним чином матеріальні потреби своєї дитини. Так само у неї є достатні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто від сплати аліментів та додаткових витрат на дитину.
Крім того, її син ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, що підтверджується Висновком ЛКК від 04.03.2017 року.
Згідно медичного висновку № 318 від 14 березня 2017 року зазначено хронічну хворобу двобічна глухота.
Згідно довідки № 134 зазначено, що їхній син потребує домашнього догляду, а також перебуває на диспансерному обліку та має статус «дитина-інвалід».
Враховуючи зазначене їхній син має проходити індивідуальну програму реабілітації дитини інваліда № 79/351. Звісно все це вимагає додаткових коштів для нормальної життєдіяльності дитини.
Крім того, відповідно до договору № 6 від 24 січня 2017 року нею придбано Комплек імплант Nucleus Profile та мовний процесор СР910 з пультом дистанційного керування (CR-230) dfhnscnm zrjuj cnfyjdbnm 780 000,00 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, (товарні чеки додаються).
На підставі вищевказаного просила суд стягувати щомісячно додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на лікування, навчання та відповідний догляд з ОСОБА_2, 1982 року народження у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
У судове засідання позивач та її представник не з»явилися, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності в якій позовні вимог підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як убачається із матеріалів справи, 24 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві.
27 липня 2015 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області у справі № 428/6559/15-ц задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Під час шлюбу у подружжя народилася дитина (син) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На сьогоднішній день вона, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, її син ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, що підтверджується Висновком ЛКК від 04.03.2017 року.
Згідно медичного висновку № 318 від 14 березня 2017 року зазначено хронічну хворобу двобічна глухота.
Згідно довідки № 134 зазначено, що їхній син потребує домашнього догляду, а також перебуває на диспансерному обліку та має статус «дитина-інвалід».
Враховуючи зазначене їхній син має проходити індивідуальну програму реабілітації дитини інваліда № 79/351. Звісно все це вимагає додаткових коштів для нормальної життєдіяльності дитини.
Позивач, як на підставу своїх вимог вказує на те, що вона несе додаткові витрати на утримання сина. Відповідач не приймає фінансової участі у додаткових витратах на його утримання, тому позивач просить стягнути їх у судовому порядку.
Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.
Судом встановлено, що під додатковими витратами на дитину позивач розуміє витрати на лікування дитини, які підлягають стягненню з відповідача, щомісячно у розмірі 30 000 грн. на користь позивача.
З такими твердженнями позивача, суд повністю погодитися не може виходячи із наступного.
Згідно судового наказу від 07.09.2017 року виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1., аліменти на утримання неповнолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем у справі подані докази, які підтверджують те, що нею понесені додаткові витрати на дитину, що пов'язані з забезпеченням її належного стану здоров'я.
Так, відповідно до договору № 6 від 24 січня 2017 року позивачкою ОСОБА_1 придбано Комплек імплант Nucleus Profile та мовний процесор СР910 з пультом дистанційного керування (CR-230) dfhnscnm zrjuj cnfyjdbnm 780 000,00 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується товарними чеками, які знаходяться у матеріалах справи.
Всі зазначені витрати були необхідними для відновлення та підтримання в належному стані здоров'я дитини в період її зростання, а також рекомендовані лікарями.
Враховуючи дані обставини, суд вважає правильним покласти на відповідача обов'язок по оплаті додаткових витрат, які зазначені позивачем у позовній заяві, а саме у розмірі 30 000,00 грн. разово, задовольнивши позовні вимоги частково.
В частині позовних вимог щодо стягнення щомісячно передбачуваних додаткових витрат на утримання дитини у зазначеній позивачем сумі, слід відмовити у їх задоволенні, оскільки сплата вказаної суми щомісячно не підтверджена доказами, не обґрунтовано розмір нарахованих додаткових витрат, не надано розрахунку необхідності майбутніх витрат, не подано інших доказів в підтвердження наявності зобов'язальних відносин позивача щодо понесення додаткових витрат.
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги по сплаті судового збору для позивачів у справах про оплату додаткових витрат на дитину.
Позивач не скористалась даною пільгою, сплативши судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1., судовий збір у розмірі 640 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А.Я. Волчко