АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року

м. Рівне

Справа № 565/2363/17

Провадження № 22-ц/787/1109/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Мануляк Ю.В.

Рішення ухвалене в м. Вараш Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначено

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.,,

з участю представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення запису про батьківство дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 13.12.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виключення запису про батьківство дитини, в якому просить виключити запис про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису №91 про народження ОСОБА_5, зробленого 23.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.09.2015 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу, 20.02.2016 народилась дитина ОСОБА_5 На сьогоднішній день сторони розлучені. Позивач переконаний, що він не є батьком дитини. Батьком може бути інша особа, так як відповідач в період зачаття дитини перебувала на навчанні у м. Сарни Рівненської області, де постійно проживала. Такі обставини може підтвердити тільки судово-медична експертиза. Позивач вже звертався до Кузнецовського міського суду з аналогічним позовом, в якій призначалась експертиза, однак через свою юридичну необізнаність позов залишено без розгляду. Крім того, позивач просив провести повторну судово-медичну експертизу в іншій експертній установі.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення запису про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису № 91 про народження ОСОБА_5, зробленого 23 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2вказує на незаконність рішення суду першої інстанції. Переконаний, що між ним та дитиною ОСОБА_5 відсутній кровний зв'язок, бо він не є її батьком. Вважає, що невірні відомості про нього як батька дитини в актовому записі про її народження слід виключити.

Зазначає, що висновок Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №243 від 29.06.2017 зроблений в справі №565/808/17, в якій ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.09.2017 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення запису про батька з актового запису про народження за заявою позивача залишено без розгляду, не відповідає вимогам визначеним Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та вимогам встановленим ст. 102 ЦПК України.

Вважає, незаконною ухвалу від 07.02.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення повторної судово-медичної (генетичної) експертизи, оскільки її було прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, неправильно досліджено судом висновок експерта №243, що потягло за собою дачі йому неправильної оцінки, вважає, що висновок експерта є неповним та неясним.

Враховуючи викладене просив скасувати ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07.02.2018 в частині відмови в задоволенні клопотання про призначення повторної судово-медичної (генетичної) експертизи. Скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.04.2018.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_4зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що з вимог апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить суд тільки скасувати рішення місцевого суду без зазначення, яке, на його думку, рішення має прийняти апеляційний суд в подальшому по суті спору. Тобто вимоги апелянта сформовані не у відповідності до положень ЦПК України, що в свою чергу утруднює надання правової оцінки його апеляційній скарзі. В той же час, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення в межах вимог апеляційної скарги, то у зв'язку із цим, заявлена у скарзі вимога апелянта не може бути задоволена.

В той же час, в скарзі ОСОБА_2 також не зазначається в чому саме, на його думку полягає не доведеність тієї обставини, що між ним та дитиною наявна кровна спорідненість. При цьому, така обставина була місцевим судом встановлена на підставі належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу, тобто висновку експерта № 243, завірена копія якого наявна в матеріалах даної справи і оригінал якого досліджувався в судовому засіданні.

Так само у скарзі апелянт не вказує й те, в чому саме полягає невідповідність зазначеного вище висновку обставинам даної справи. Тобто всі ті обставини справи, які встановив суд першої інстанції, зокрема наявність між позивачем та дитиною кровної спорідненості, якраз і дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6, а тому поданий ним позов не підлягає до задоволення.

Що стосується неправильного застосування норм матеріального права, то в даному випадку апелянт у скарзі також не обґрунтовує таку підставу скасування судового рішення, адже в скарзі не вказано в чому полягає неправильне тлумачення судом закону, так само як і не вказано про те, що суд застосував закон, який в даному випадку не підлягав застосуванню, чи не застосував той закон, який мав би бути судом застосований у даній справі.

Те ж саме стосується і порушення норм процесуального права. При цьому слід зазначити, що відповідно до частини другої ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Втім, яка саме норма процесуального права була судом порушена і як саме це порушення призвело до неправильного вирішення справи в скарзі теж не вказано.

Беручи до уваги зазначене вище, стверджує про те, що подана позивачем апеляційна скарга є абсолютно не обґрунтованою та безпідставною. Просила подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечила покликаючись на поданий відзив, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_2 13.12.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виключення запису про батьківство дитини, в якому просить виключити запис про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису №91 про народження ОСОБА_5, зробленого 23.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Приписами ст. 133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення запису про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису №91 про народження ОСОБА_5, зробленого 23 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області відмовлено.

Дане рішення, судом першої інстанції мотивоване тим, що згідно висновку експертизи №243 біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено. В ході розгляду справи судом не встановлено жодних обставин, які могли б бути підставами для проведення повторної судово-медичної експертизи у справі № 565/2363/17 щодо висновку експерта № 243 від 29.06.2017 року, складеного на підставі ухвали Кузнецовського міського суду від 29.06.2017 року в справі № 565/808/17, з питання встановлення факту батьківства позивача ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_5, матір'ю якої є відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого повторно, сторони уклали шлюб 05.09.2015 (а.с.4), який було розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.07.2017 року, що підтверджується копією наявною в матеріалах справи (а.с.5).

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно, батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - сторони у справі (а.с.3).

За змістом ст. ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Враховуючи, що позивач вже звертався до суду із аналогічним позовом (справа №565/808/17) про виключення запису про батька дитини, судом першої інстанції досліджувались матеріали цієї справи та її копії долучені до матеріалів справи, що розглядається. Із матеріалів даної справи слідує, що позивач 11.05.2017 звертався до відповідача з аналогічним позовом та з тих самих підстав. 06 червня 2017 року позивачем у зазначеній справі подано клопотання про призначення судової медичної (генетичної) експертизи на вирішення якої поставлено питання, чи є ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, 20.02.2016р.н. Проведення експертизи позивач просив доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с.23).

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.06.2017 в зазначеній справі клопотання позивача задоволено та призначено у справі судово-медичну експертизу (а.с.24)

З результатів дослідження висновку експерта №243 встановлено, що в генотипі ОСОБА_5 по всіх досліджуваних локусах виявлені алельні пари, які могли бути утворені шляхом успадкування алелей з генотипів ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Вірогідність випадкового збігу алельних характеристик під експертних осіб з будь-яким випадково вибраним індивідуумом приведена в «Посібнику користувача набору Identifiler» і складає 5,01/10-18, тобто індивідуум з таким генотипом може зустрічатися в середньому п'яти випадках на 10 000 000 000 000 000 000 випадково вибраних індивідуумів. Вірогідність підтвердження батьківства складає величину не менш ніж 99,99%. Згідно підсумку експертизи №243 біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено (а.с.20-21).

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги, зводяться до того, що позивач вважає рішення суду необґрунтованим, оскільки судом не було задоволено його клопотання про призначення повторної судово-медичної (генетичної) експертизи, однак колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було допущено порушень при вирішення такого клопотання враховуючи вимоги ст. 113 ЦПК України.

Згідно зі статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам. Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза. Яка доручається іншому експертові (експертам).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про невідповідність висновку експерта №243 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень не заслуговують на увагу. Зауваження щодо висновку вказані в апеляційній скарзі позивачем є суто формальними, які ніяким чином не впливають на суть самого висновку і результати експертного дослідження. В своїй апеляційній скарзі позивач не вказує жодних аргументованих доводів, які б свідчили про те, що висновок експерта є неповним чи недостовірним в частині висновків щодо його батьківства відносно дитини.

В той же час, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не зазначається в чому саме полягає не доведеність тієї обставини, що між ним та дитиною наявна кровна спорідненість.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить даних в чому саме полягає невідповідність зазначеного вище висновку експерта обставинам даної справи. Тобто всі ті обставини справи, які встановив суд першої інстанції, зокрема наявність між позивачем та дитиною кровної спорідненості, якраз і дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 серпня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук