Справа № 296/4184/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому зазначила, що 21 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, актовий запис № 2337.

Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалась остаточно і примирення є неможливим.

У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечив.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстровано шлюб, актовий запис № 2337.

Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю.

Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України).

Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Отже, судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., актовий запис № 2337- розірвати.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський