АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2580/17 22-ц/774/1082/К/18А
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа №211/2580/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Гладиш К.І.,

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство «Кристалбанк»,

відповідачі : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув в порядку спрощенного позовного провадження в м.Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2018 року, яке ухвалене суддею Ткаченко С.В. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» (на далі - АТ «Кристалбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про виселення. В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що між позивачем, як правонаступником ЗАТ»Інвест-Кредит Банк» та ОСОБА_1, укладено кредитний договір № 170-Ф/07/2 від 05.06.2007 р., за умовами якого позичальнику надано в користування кредит у сумі 150 000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 16 % річних, з кінцевим терміном погашення 02.06.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань укладено Договір іпотеки № 77-1/07, який посвідчений приватним нотаріусом. За умовами якого, майновий поручитель передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 кредитних зобов'язань, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2013 року (справа № 211/3252/13-ц) звернуто стягнення на предмет іпотеки.

В ході виконавчого провадження з'ясовано, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані у тому числі неповнолітні діти. Враховуючи вказаний факт, державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг звернувся до органу опіки та піклування Довгинцівської районної в місті ради щодо надання дозволу на реалізацію предмета іпотеки, але в наданні дозволу відмовлено.

22 листопада 2016 року за позивачем зареєстровано право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, про що надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Станом на 25.05.2017 року у домоволодінні зареєстровані та мешкають відповідачі. 27 березня 2017 року на їх адресу направлено вимогу про добровільне звільнення нерухомого майна, яка залишена без задоволення. Тому позивач просить суд примусово виселити відповідачів з будинку АДРЕСА_1, яке на праві власності належить позивачу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2018 року позовні вимоги АТ «Кристалбанк» задоволено. Виселено з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10. Стягнуто в рівних частках з кожного повнолітнього відповідача судові витрати по 228,57 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не враховано висновків Верховного Суду України про неможливість виселення осіб без надання іншого житлового приміщення з іпотечного майна, яке придбано не за рахунок кредитних коштів. З урахуванням того, що спірний будинок переданий ними в іпотеку, було придбано не за рахунок кредитних коштів, їх виселення без надання іншого житла в порядку ст.109 ЖК України - заборонено.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Кристалбанк», посилаючись на порушення його прав, як нового власника домоволодіння, вважає, що відповідачі втратили право користування ним, як похідного, через втрату права власності. Тому, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення, врахувавши, що за Банком зареєстроване право власності на будинок.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як новий власник домоволодіння, має право вимагати усунення йому перешкод, шляхом виселення колишнього власника та членів їх сім'ї, які продовжують проживати без законних на те підстав.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до статей 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством «ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 170-Ф/07/2 від 05.06.2007 р., за умовами якого, позичальнику надано в користування кредит у сумі 150 000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 16 % річних, з кінцевим терміном погашення 02.06.2017 року (а.с. 6-7, 21-37).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_1 між позивачем та ОСОБА_2 08 червня 2007 р. укладено Договір іпотеки № 77-1/07, за умовами якого він передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2013 року (справа № 211/3252/13-ц) звернуто стягнення на Предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Рішення набрало законної сили 26.09.2013 року (а.с.11-13).

На виконання рішення було видано виконавчий лист, який було пред'явлено до примусового виконання.

У зв'язку із неможливістю звернення стягнення у спосіб, визначений рішенням суду від 27.08.2013 року, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу задоволено заяву Банку про заміну способу та порядку виконання рішення суду та змінено спосіб та порядок виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2013 року встановлено спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом набуття ПАТ «КристалБанк» права власності на предмет іпотеки. Ухвала набрала законної сили 26.07.2016 року (а.с.14-15 ).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 73998777 від 25.11.2016 року, 22 листопада 2016 року за ПАТ «Кристалбанк» зареєстровано право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, про що надано (а.с. 10, 79-83).

Згідно довідки № 21 від 25.05.2017 р., наданої Головою квартального (вуличного) комітету № 6 Довгинцівського району м. Кривого Рогу, станом на 25.05.2017 року у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані та мешкають наступні особи: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 16).

Як видно з матеріалів справи, 27 березня 2017 року позивачем направлено вимогу відповідачам про добровільне звільнення домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яка отримана відповідачем та залишена без виконання(а.с. 17-18,19-20).

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення керувався ст.ст.39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, згідно яких звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов такого висновку, без урахування висновків Верховного Суду України, викладених у постановах по справах №№ 6-2947цс15, 6-477цс15, в яких зазначено, що за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Українськи особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР). У такому випадку виселення здійснюється відповідно до частини четвертої статті 109 та статті 132-2 ЖК України.

При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Відповідно до ч.4 ст. 109 ЖК України, виселення громадян з іпотечного майна, придбаного за рахунок кредитних коштів, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання.

Згідно умов укладеного кредитного договору кошти надано ОСОБА_1 на «інші цілі» (п.1.2 Договору).

За змістом п.1.2 договору іпотеки домоволодіння АДРЕСА_1 належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від04 травня 2007 рок справа 2-1708/07 (а.с. 8).

Оскільки у справі, що розглядається, будинок, що є предметом договору іпотеки, придбаний відповідачем не за рахунок отриманого кредиту, суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ПАТ «Кристалбанк» про виселення осіб без надання їм іншого постійного жилого приміщення.

Статтею 132-2 ЖК України визначений порядок надання в користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання. Згідно з абз. 1, 4 даної статті жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам за умови, що для них таке житло є єдиним місцем проживання і їх сукупний доход недостатній для придбання або найму іншого жилого приміщення. Першочергове право на забезпечення жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання мають сім'ї з неповнолітніми дітьми, вагітні жінки, особи, які втратили працездатність, та особи пенсійного віку.

Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності мешканця цього приміщення набути альтернативне місце проживання. Підставами для дострокового припинення права громадянина на користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання є: надання громадянину або придбання ним іншого жилого приміщення; підвищення доходів громадянина до рівня, який дозволяє йому укласти договір найму іншого жилого приміщення; порушення громадянином правил користування жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання; приведення мешканцем жилого приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у непридатність для його використання; інші підстави, встановлені законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до п.п.2-1, 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо вирішення відповідно до законодавства питань надання соціальних послуг особам та сім'ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги, забезпечення утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах; а також вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов'язаних з охороною материнства і дитинства. У спірному домоволодінні зареєстровані та проживають троє малолітніх дітей.

Враховуючи порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ «Кристалбанк» у задоволенні позовних вимог.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із апеляційною скаргою відповідачем ОСОБА_6 сплачений судовий збір у розмірі 2400 грн, який підлягає компенсації за рахунок позивача .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Акціонерному товариству «Кристалбанк» у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про виселення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Кристалбанк» на користь ОСОБА_6 витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 2400 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 11 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: