АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/880/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегія суддів судової палати у цивільних справах: Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

за участю секретаря: Торопенко Н.М.

учасники справи:

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: приватний нотаріус Канівського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Є.П. про визнання недійсними свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, договору купівлі-продажу земельних ділянок та припинення права власності на земельні ділянки,

рішення ухвалено під головуванням судді Льон О.М.

повний текст рішення складено 26.03.2018 року

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: приватний нотаріус Канівського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Є.П. про визнання недійсними свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, договору купівлі-продажу земельних ділянок та припинення права власності на земельні ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.2013 року Канівським міськрайонним судом було припинено право власності на земельну ділянку розміром 0,0050 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області від 01.06.2013, індексний номер: 4253282, серія НОМЕР_2, адреса об'єкта: АДРЕСА_1 та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 виданий ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59 від 19.11.2009 року.

Позивач стверджує, що ОСОБА_10, зрозумівши під час судового розгляду, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4 буде скасований рішенням суду, навмисно розділила спірну земельну ділянку на дві земельні ділянки, що призвело до винесення рішення про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку площею 0,1 га, не зважаючи на те, що дана земельна ділянка вже була розділена на дві земельні ділянки, яким присвоєно інші кадастрові номери та припиняє право власності на земельну ділянку площею 0,005 кв.м. Таким чином ОСОБА_10, на його думку, продовжувала обмежувати права ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 померла, після смерті якої все майно перейшло до правонаступника - відповідача ОСОБА_8, яка в свою чергу після оформлення спадщини продала ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 площею 0,095 га та спірною земельною ділянкою розміром 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1, право власності на яку було припинено за спадкодавцем на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.08.2013 року.

ОСОБА_7 вважає, що ОСОБА_8 своїми діями порушує його права у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

22.03.2018 року ОСОБА_7 остаточно уточнив та збільшив свої позовні вимоги та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок від 28 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, предметом якого є земельна ділянка площею 0,095 га, та земельна ділянка, площею 0,005 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2015 року зареєстроване в реєстрі за №1266 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.12.2015 року зареєстровані в реєстрі за №1269, видані на ім'я ОСОБА_8

Визнати недійсним свідоцтво про права власності на земельну ділянку - площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5 від 01.06.2013 року індексний номер 4254419 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо зазначеної земельної ділянки.

Визнати недійсним свідоцтво про права власності на земельну ділянку - площею 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1 від 01.06.2013 року індексний номер 4253282 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо зазначеної земельної ділянки.

Припинити право власності на земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5 та земельну ділянку площею 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані за адресою АДРЕСА_1

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано недійсними свідоцтво про право власності ОСОБА_10 на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1., від 01.06.2013 року та свідоцтво про право власності ОСОБА_10 на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1., від 01.06.2013 року та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо зазначених земельних ділянок.

Визнано недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.12.2015 року зареєстроване в реєстрі за №1266 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.12.2015 року зареєстровані в реєстрі за №1269, видані приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П. на ім'я ОСОБА_8

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок від 28 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінською Є.П., зареєстрований в реєстрі за № 1298, предметом якого є земельна ділянка площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, та земельна ділянка, площею 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Припинено право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5 та земельну ділянку площею 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані за адресою АДРЕСА_1

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішення ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що вимоги позивача незаконні, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки. Крім того на момент купівлі-продажу земельних ділянок, були відсутні підстави для визнання його недійсним передбачені ст.. 215, 203 ЦК України. Оспорюваний договір повністю відповідає вимогам чинного законодавства, щодо порядку його укладання та нотаріального посвідчення.

В письмових поясненнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 вважає доводи апеляційної скарги неприйнятними та такими що не підлягають до задоволення. Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: приватний нотаріус Канівського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Є.П. про визнання недійсними свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, договору купівлі-продажу земельних ділянок та припинення права власності на земельні ділянки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що померла ОСОБА_10 не мала правових підстав для права власності на земельну ділянку.

Проте колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/918/13-ц від 16.08.2013 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10, треті особи: міськрайонне управління держкомзему у м. Каневі та Канівському районі, ЧРФ ДП ЦДЗК Канівського міськрайвідділу про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та його реєстрацію і визнання права користування на частину земельної ділянки - задоволено частково. Припинено право власності на земельну ділянку розміром 0,0050 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_4, яка належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області від 01.06.2013, індексний номер: 4253282, серія НОМЕР_2, на якій розміщене будинковолодіння АДРЕСА_1. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 виданий ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59 від 19.11.2009 року.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2014 року виправлено описку в судовому рішення Канівського міськрайонного суду від 16.08.2013 року, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення суду в редакції ; припинити право власності на земельну ділянку розміром 0,005 га кадастровий номер НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого реєстраційною службою Канівського міськрайонного управління юстиції 01.06.2013 року, індексний номер 4253282, серія НОМЕР_6, адреса об'єкта : АДРЕСА_3».

Даним рішенням було встановлено, що ОСОБА_10 являлася власником домоволодіння АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 13.01.2008 року, яке вона отримала від своєї матері ОСОБА_11, що розташоване на земельній ділянці 2027 кв.м., та знаходилася у її користуванні, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері успадкувала присадибну земельну ділянку (державний акт НОМЕР_7 на право власності, зареєстрованого 24.06.2008 року за № 95 у розмірі 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, та після смерті матері видано державний акт на право власності на ім'я ОСОБА_10 Серія НОМЕР_8. За час розгляду цивільної справи, успадкована земельна ділянка ОСОБА_10 розділена на дві земельні ділянки і ділянка розміром 0,0050 га (свідоцтва Серія НОМЕР_6) підлягає припиненню права власності, оскільки на ній розміщенні будівлі, які належать позивачу з чим погодилася в судовому засіданні і відповідач. Вище вказане рішення набрало законної сили та сторонами не оскаржувалось.

Рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/918/13-ц від 16.08.2013 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та його реєстрацію і визнання права користування на частину земельної ділянки дана правова оцінка отримання права власності ОСОБА_10 на частину земельної ділянки площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1., від 01.06.2013 року та в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 померла, після смерті якої все майно перейшло до правонаступника - відповідача ОСОБА_8, в тому числі і право власності на земельну ділянку площею 0,005 га кадастровий номер НОМЕР_1, право власності на яке було припинено рішенням суду від 16.08.2013 року.

За договорами купівлі-продажу від 28 грудня 2015 року ОСОБА_8 продала успадковане будинковолодіння та земельні ділянки площею 0, 095 га та площею 0,005 га ОСОБА_5

ОСОБА_7 вважаючи своє право порушеним оскаржив до суду всі правочини, що вчинені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відносно земельних ділянок площею 0, 095 га та площею 0,005 га, що розташовані в АДРЕСА_1

Зазначені правовідносини регулюються Конституцією України та нормами ЦК України та ЗК України.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно зі статтею 152 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час звернення позивачів до суду) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

На момент прийняття ОСОБА_8 спадщини на земельну ділянку площею 0,005 га, кадастровий номер НОМЕР_1, право власності на дану земельну ділянку за спадкодавцем ОСОБА_10 вже було припинено рішенням суду від 16.08.2013 року, тому дана земельна ділянка не повинна входити до спадкової маси, а всі правочини, які були вчинені з даною земельною ділянкою після смерті ОСОБА_10 є недійсними на підставі статті 1301 ЦК України. Тому рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними правочинів відносно земельної ділянки площею 0,005 га кадастровий номер НОМЕР_1, є обґрунтованим та правильним.

Що стосується визнання недійсними правочинів відносно земельної ділянки площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, то позивачем не наведено жодних підстав недійсності таких правочинів, та порушення прав позивача, оспорюваних ним правочинів відносно даної земельної ділянки.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішенням Канівського міськрайонного суду від 16.08.2013 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та його реєстрацію і визнання права користування на частину земельної ділянки вже дана правова оцінка отримання права власності ОСОБА_10 на частину земельної ділянки площею 0,095 га. Судом встановлено, що частин будівель ОСОБА_7 знаходиться на земельній ділянці площею 0,005 га і в цій частині було припинено право власності ОСОБА_10 на дану земельну ділянку.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не доведення належними та допустимими доказами позивачем правових підстав недійсності правочинів, вчинених відносно земельної ділянки площею 0,095 га є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та відмови в задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до зміни, а апеляційна скарга до часткового задоволення про відмову в позові в частині визнання недійсними правочинів відносно земельної ділянки площею 0,095 га.

Так як рішення суду першої інстанції підлягає до зміни та відмови в позові відносно половини позовних вимог, то відповідно до статті 141 та підпункту б пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України підлягають до нового розподілу судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції. Так як позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підлягають задоволенню рівна на 50%, то рівно на половину підлягають до зменшення витрати на правову допомогу з 5000 гривень до 2500 гривень та судовий збір з 2819 гривень до 1410 гривень. Також відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України підлягають до розподілу судові витрати за перегляд справи в апеляційній інстанції (4875 гривень сплаченого судового збору). Апеляційна скарга задоволена на 50%, тому з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 підлягаю до стягнення половина даної суми, що становить 2437,50 гривни.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Канівського мі ськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року задовольнити частково, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року змінити, скасувавши його в частині визнання недійсними свідоцтва про право власності ОСОБА_10 на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1., від 01.06.2013 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо зазначеної земельної ділянки; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2015 року зареєстроване в реєстрі за №1266 виданого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П. на ім'я ОСОБА_8; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінською Є.П., зареєстрований в реєстрі за № 1298, предметом якого є земельна ділянка площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; припинення права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5 розташованої за адресою АДРЕСА_1 та в частині розподілу судових витрат.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання недійсними свідоцтва про право власності ОСОБА_10 на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1., від 01.06.2013 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо зазначеної земельної ділянки; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2015 року, зареєстроване в реєстрі за №1266 виданого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П. на ім'я ОСОБА_8; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінською Є.П., зареєстрований в реєстрі за № 1298, предметом якого є земельна ділянка площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; припинення права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер НОМЕР_5 розташованої за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рівних частках витрати на правову допомогу 2500 гривень, по 1250 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь держави в рівних частках судовий збір 1410 гривень, по 705 гривень з кожного, зарахувавши їх на спеціальних рахунок Держбюджету України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 судові витрати за подану апеляційну скаргу в сумі 2437,50 гривни.

В іншій частині рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Н.І.Гончар

Судді

Ю.В.Сіренко

В.І.Ювшин

Повний тек45ст постанови виготовлено 02 серпня 2018 року.