гСправа № 358/621/18 Провадження № 2/358/450/18
09 липня 2018 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Тітова М.Б.,
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
представника позивачки ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати реєстратора Богуславської міської ради Київської області зняти відповідачку з реєстрації за вказаною адресою.
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він є власником вищевказаного житлового будинку, в якому зареєстрована відповідачка, яка з 01 вересня 2009 року за місцем реєстрації не проживає, не сплачує рахунки за користування житлом, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті та не є членом його (позивача) сім'ї, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.02.2018 року.
Посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги.
Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути буз його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_2 являється співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 та має право на 54/100 частки даного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23955844 від 25.09.2009 року та копією договору купівлі-продажу частини будинку від 01.09.2009 року.
Відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в житловому будинку позивача, що підтверджується копією будинкової книги та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС Київської області від 08.05.2018 року.
Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22 лютого 2018 року, складеними комісією в складі представників Богуславської міської ради, підтверджується, що відповідачка ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає.
Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб.
Відповідачка ОСОБА_3 не проживає в будинку позивача з 01.09.2009 року, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців.
Оскільки відповідачка не проживає по місцю реєстрації в будинку позивача з 01.09.2009 року, то є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом.
В даному випадку рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідачки з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 15, 383, 391 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку.
Судове рішення є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання, відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов