233 Справа № 233/1213/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: Головуючого судді Каліуш О. В. , за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, представника прокуратури ОСОБА_2, розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Костянтинівська місцева прокуратура Донецької області, Костянтинівська державна нотаріальна контора Донецької області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.86-87) ОСОБА_1 просить: зняти арешт з належної їй ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що накладений Костянтинівською місцевою прокуратурою Донецької області від 16.04.2010 року та виключити її з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 від 14 квітня 2010 року, з метою забезпечення відшкодування шкоди, спричиненої злочином, а також для забезпечення цивільного позову, у кримінальній справі № 38-29418, порушеній відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.366, ч.2 ст.222 КК України, накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у тому числі на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 156).

Обтяження у вигляді арешту квартири за адресою: АДРЕСА_3, внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 16 квітня 2010 року за № 9736999 реєстратором: Костянтинівська державна нотаріальна контора, на підставі постанови про арешт від 14.04.2010 року, накладений Костянтинівською міжрайонною прокуратурою по кримінальній справі № 38-29418, слідчим Топаловим А.В. (а.с. 161).

Згідно із вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2010 року ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 175 ч.1, 191 ч.5, 222ч.2, 364 ч.2, 209 ч.2, 366 ч.2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з організаційно розпорядчою діяльністю строком на три роки з конфіскацією всього майна (а.с. 166-186).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2013 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2010 року в частині засудження ОСОБА_3 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.364 КК України, скасовано, на підставі п.2 ст.6 КПК України справу в цій частині закрито. Перекваліфіковано дії ОСОБА_3 з ч.2 на ч.1 ст. 366 КК України та призначеному йому за цим законом покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно - розпорядчих функцій строком на 1 рік, та на підставі ст. 49 та ч.5 ст. 74 КК України звільнено його від покарання. Цей же вирок в частині призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.222 КК України змінено, призначено йому за цим законом штраф у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 102000 грн. з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.1 ст. 175 КК України до одного року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки і штрафу у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 102000 грн., який згідно з ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. Цей же вирок в частині розвязання цивільного позову Костянтинівської філії АКІБ «Промінвестбанк» та залишення без розгляду позову Костянтинівської ОДПІ скасовано, а справу в зазначеній частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства (а.с. 189-192).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2014 року, яке набрало чинності 08 травня 2014 року, у задоволенні позовних вимог АК Промислово-інвестиційний банк в особі Філії «Відділення Промінвестбанку в м. Костянтинівка Донецької області» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовлено. У задоволенні позовних вимог Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовлено (а.с.146-147, 148-149 150-151).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від показання призначеного ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2013 року на підставі п «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року (а.с.193).

Питання щодо скасування заходів забезпечення відшкодування шкоди, спричиненої злочином, а також для забезпечення цивільного позову у кримінальній справі № 38-29418 судами не вирішувалося.

Отже, арешт на спірній обєкт нерухомості було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_3, з метою забезпечення відшкодування шкоди, спричиненої злочином, а також для забезпечення цивільного позову.

У порядку, передбаченому КПК України, суди вправі вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків, а саме питання щодо скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Разом з тим спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 чинного КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі статтею 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України(1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Зазначене свідчить, що у даному випадку захист своїх прав, у разі їх порушення, позивач має здійснювати в порядку, передбаченому КПК України, звернувшись до суду, що ухвалив вирок.

Така позиція відповідає висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23 травня 2018 року в цивільній справі №569/4374/16-ц, який згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватися судами.

За таких обставин, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Костянтинівська місцева прокуратура Донецької області, Костянтинівська державна нотаріальна контора Донецької області про зняття арешту з майна слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Костянтинівська місцева прокуратура Донецької області, Костянтинівська державна нотаріальна контора Донецької області про зняття арешту з майна закрити.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошену лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В.Каліуш