РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представника позивача Басика А.М.,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу № 569/11866/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (надалі - ПАТ «БМ Банк») звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості за договором, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 10/2/120208 від 12 лютого 2008 року у сумі 157994,24 доларів США та 373122,88 гривень, а також суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 10/2/120208, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 170000 доларів США для придбання нерухомості на вторинному ринку, зі встановленням процентної ставки у розмірі 13% річних. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань, порушенням графіку здійснення платежів по кредиту, відповідно до вимог пункту 5.1.4. кредитного договору позичальник зобов'язується достроково погасити заборгованість за кредитом, процентами, а також оплатити усі суми пені та штрафів.

Щодо позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, позивач посилається на те, що 12 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 були укладені договори поруки № 10/2/120208/2 та № 10/2/120208/3 відповідно, за умовами яких ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як поручителі, зобов'язалися перед банком відповідати за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором у повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням умов кредитного договору. Відповідальність поручителів настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання (пункти 3 договорів поруки). Враховуючи, що відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх солідарних боржників разом, так і від будь-якого з них окремо, позивач просить стягнути кредитну заборгованість солідарно як з позичальника ОСОБА_4, так і з поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Представник відповідачів ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заявлені до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав та просить суд у задоволенні позову ПАТ «БМ Банк» відмовити.

Щодо позовних вимог до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представник відповідачів зазначив про те, що відповідно до рішення Рівненського міського суду від 10 лютого 2017 року у справі № 569/13983/16-ц, яке набрало законної сили 03 травня 2017 року, визнано припиненим договір поруки від 12 лютого 2008 року № 10/2/120208/3, укладений між ТзОВ «БМ «Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Крім того, рішенням Рівненського міського суду від 10 березня 2017 року у справі № 569/11865/16-ц, яке набрало законної сили 15 червня 2017 року, визнано припиненою поруку, встановлену договором поруки № 10/2/120208/2 від 12 лютого 2008 року, укладеним між ТзОВ «БМ «Банк», ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Оскільки порука як вид зобов'язання щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 припинені в судовому порядку та рішення судів набрали законної сили, тому відповідачі вважають, що підстави для стягнення з них будь-яких коштів на підставі цих договорів відсутні.

Щодо позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_4, представник відповідачів зазначив, що відповідно до розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14 серпня 2003 року № 337 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), єдиним допустимим доказом отримання готівкової іноземної валюти позичальником та факт виконання умов договору є касовий документ - заява на видачу готівки. Оскільки банк не надав до суду оригіналів доказів (оригіналу заяви на видачу готівки), які б підтверджували факт отримання ОСОБА_4 кредиту шляхом видачі готівкових коштів через касу банку на суму 170000 доларів США, вважає позов у цій частині таким, що банком не доведений.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідачів зробив заяву про застосування позовної давності, вказуючи на те, що відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 09 листопада 2016 року (справа № 6-2251цс16), пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

В обґрунтування заяви про застосування позовної давності представник відповідачів посилається на те, що відповідно до пункту 9.4. кредитного договору, укладеного між ТзОВ «БМ Банк» та ОСОБА_4, сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості з погашення кредиту та/або сплати процентів за користування ним більше 10-ти календарних днів, банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочення та термін сплати. У випадку невиконання вимоги банку у термін, встановлений у повідомленні, датою погашення кредиту вважається наступний день після дати, зазначеної у повідомленні. У цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму боргу в повному обсязі, проценти та інші платежі, передбачені договором.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 20 березня 2012 року повідомлення (вимогу) боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги. Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у вересні 2016 року, в той же час як позовна давність сплила ще у березні 2015 року.

У відповіді на відзив ПАТ «БМ «Банк» зазначив, що при зверненні до суду позивачем долучено до позовної заяви копію заяви на видачу готівки № 105643 від 12 лютого 2008 року та виписки по особовому рахунку як первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів. Щодо заяви про застосування позовної давності, зазначає, що були відсутніми підстави для направлення банком листа-повідомлення від 20 березня 2012 року.

Крім того, 20 квітня 2018 року представник відповідачів додатково подав до суду заяву про застосування позовної давності, в якій зазначив, що строк звернення до суду у банку сплив ще раніше, а саме 06 листопада 2011 року. Письмових заперечень на вказану заяву позивач не надав.

В судовому засіданні представник ПАТ «БМ Банк» Басик А.М. позов підтримав у повному обсязі та просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 10/2/120208 від 12 лютого 2008 року у сумі 157994,24 доларів США та 373122,88 гривень.

Представник відповідачів ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ПАТ «БМ Банк» не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У позові ПАТ «БМ БАНК» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просить суд відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог, а при вирішенні позовних вимог до ОСОБА_4 наполягає на заявах про сплив позовної давності та просить відмовити у позові з цих підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ «Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 10/2/120208 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_4 кредит на суму 170000 доларів США під 13% річних, а ОСОБА_4 повернути кредит та здійснити сплату на користь банку процентів за користування ним. Відповідно до кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 11 лютого 2033 року.

Факт отримання ОСОБА_4 кредитних коштів підтверджується копією заяви на видачу готівки № 105643 від 12 лютого 2008 року, яка наявна у матеріалах справи, а тому суд відхиляє доводи представника відповідачів ОСОБА_3 про ненадання банком доказів видачі кредитних коштів.

Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором, 12 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як поручителем, було укладено договір поруки № 10/2/120208/2.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника, що випливають з кредитного договору № 10/2/120208 від 12 лютого 2008 року.

Крім того, 12 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (в подальшому прізвище змінено на ОСОБА_6), як поручителем, було укладено договір поруки № 10/2/120208/3, за змістом якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника, що випливають з кредитного договору № 10/2/120208 від 12 лютого 2008 року (пункт 1.1).

Згідно пунктів 4 та 5 згаданих договорів поруки, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає за зобов'язаннями боржника в повному обсязі.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року у справі № 569/13983/16-ц задоволено позов ОСОБА_6 та визнано припиненим договір поруки № 10/2/120208/3 від 12 лютого 2008 року, який був укладений між ТзОВ «БМ Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Вказане судове рішення набрало законної сили 03 травня 2017 року.

Крім того, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року у справі № 569/11865/16-ц задоволено позов ОСОБА_5 та визнано припиненою поруку, встановлену за договором поруки № 10/2/120208/2 від 12 лютого 2008 року. Вказане судове рішення набрало законної сили 15 червня 2017 року.

Отже, враховуючи, що порука ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перед ПАТ «БМ Банк» за зобов'язаннями ОСОБА_4 по кредитному договору припинена судовими рішеннями, які набрали законної сили, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «БМ Банк» у цій частині є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог, пред'явлених ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_4, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (статті 257 ЦК України).

Відповідно до статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В ході судового розгляду справи представник відповідачів ОСОБА_3 зробив заяви про застосування позовної давності.

Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16 та від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2615цс16.

Судом встановлено, що у кредитному договорі сторони передбачили випадки та строки дострокового повернення кредиту.

Так, відповідно до пункту 5.1.3. кредитного договору позичальник зобов'язується достроково повернути банку кредит та сплатити проценти за фактичний період користування ним у випадку непогодження позичальника з новою процентною ставкою, запропонованою банком відповідно до пункту 6.1.2 даного договору, в термін до 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про зміну. Відсутність відповіді позичальника на пропозицію про зміну процентної ставки по кредиту та неповернення ним кредиту та нарахованих процентів протягом 10 календарних днів з дня отримання повідомлення позичальником вважається згодою позичальника зі встановленням нової процентної ставки за користування кредитом.

Як встановлено судом, в кінці жовтня 2008 року ПАТ «БМ Банк» надіслав ОСОБА_4 повідомлення про підвищення відсоткової ставки з 13% до 14% річних, що сторонами визнається.

З тексту повідомлення вбачається, що банк повідомив позичальника ОСОБА_4 про те, що нова процентна ставка за користування кредитними коштами становитиме 14% річних та буде встановлена з 05 листопада 2008 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 не погодилася із підвищенням розміру відсоткової ставки, про що повідомила банк у своїй заяві від 04 листопада 2008 року, а запропоновані банком додаткові угоди про підвищення відсоткової ставки відповідач не підписала.

Вказані обставини зумовили настання випадку, передбаченого пунктом 5.1.3. кредитного договору, а саме обов'язку позичальника дострокового повернути банку кредит у термін до 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про зміну процентної ставки. Суд визнає, що таким чином був змінений строк виконання основного зобов'язання.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 не повернула банку кредит та проценти за фактичний період користування ним протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про зміну процентної ставки, після спливу цього терміну ПАТ «БМ Банк» набув права вимоги на усю суму кредиту.

Судом не встановлено точної дати отримання ОСОБА_4 повідомлення банку про зміну процентної ставки. Разом з тим, про таке повідомлення їй було відомо уже 03 листопада 2008 року, що підтверджується її заявою на адресу банку про непогодження.

Отже, позовна давність для банку про стягнення усієї суми боргу за кредитним договором розпочалася після спливу 10 календарних днів, обчислюючи їх відлік з 03 листопада 2008 року, а саме 14 листопада 2008 року та закінчилася 14 листопада 2011 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 березня 2012 року позивач надіслав відповідачу ОСОБА_4 повідомлення з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом у строк не пізніше як 01 квітня 2012 року. Вказане повідомлення було залишене позичальником без відповіді.

Відтак, за цих умов, позовна давність для вимог про стягнення усієї суми кредиту розпочалася для банку 02 квітня 2012 року та закінчилася 02 квітня 2015 року.

ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з позовом лише у 20 вересня 2016 року, а тому суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідачів ОСОБА_3 про пропуск позивачем позовної давності при зверненні до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки про сплив позовної давності заявлено представником ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_4 слід відмовити у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за договором відмовити за спливом позовної давності.

В позові публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості за договором відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», місцезнаходження: 01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка,37/122, .

Відповідач - ОСОБА_4, місце проживання: 33001, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_5, місце проживання: 33001, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - ОСОБА_6, місце проживання: 33028, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3.

Повне рішення складено 23 червня 2018 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь