Справа №484/3625/14-ц 13.07.2018
Провадження №22-ц/784/1066/18
Справа №484/3625/14-ц Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - Лисенко П.П.
Провадження №22-ц/784/1066/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 липня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

без участі сторін, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про роз'яснення рішення,яка постановлена 25 травня 2018 року у приміщенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської областіпід головуванням судді Панькова Д.А., за заявою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Миколаївській області про роз'яснення рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

05 вересня 2014 року ОСОБА_2 пред'явив до ОСОБА_3зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

З 04 лютого 2005 року відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

16 березня 2007 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 від якого мають двох дітей, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінилося його матеріальне становище, ніде не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, просив зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 250 гривень на місяць.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментних стягнень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини всіх видів доходів до 300 гривень у твердій грошовій сумі, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05 вересня 2014 року.

17 травня 2018 року головний державний виконавець Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Миколаївській області - Лучинська Л.А., звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з поданням про роз'яснення вищезазначеного рішення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України з останніми змінами, мінімальний розмір аліментів збільшено і не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 травня 2018 року заяву задоволено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та відмовити в задоволені заяви головного державного виконавця.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, оскільки суд 1 інстанції повно і всебічно з'ясувавши обставин, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, а також правильно витлумачив норми що підлягають застосуванню до даних правовідносин, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи заяву головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Миколаївській області про роз'яснення рішення суду від 07 жовтня 2014 року, суд 1 інстанції виходив з того, що відповідно до останніх змін до сімейного кодексу, що мають на меті захист дітей на належне утримання, до стягнення підлягають аліменти відповідно до мінімального розміру встановленого ч. 2 ст. 182 СК України.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з встановленими судом 1 інстанції обставинами та правовідносинами, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

За Конституцією України, ст. 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Так, в силу ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 181, 182, 184 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З наведених положень і слід було виходити при вирішенні даного спору.

Як вбачається з матеріалів справи, з 04 лютого 2005 року відповідно до рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.-5 виконавчий лист №2-229/05) .

16 березня 2007 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 від якого мають двох дітей, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.-6, 7, 8).

У зв'язку з тим, що, як на думку ОСОБА_2, діти в другому шлюбі знаходилися в гіршому матеріальному стані, він пред'явив до ОСОБА_3 позов про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх нарахування. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2014 року такий позов було задоволено, зменшено розмір аліментних стягнень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини всіх видів доходів до 300 гривень у твердій грошовій сумі, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05 вересня 2014 року (а.с. 38).

Рішення набрало чинності і перейшло на стадію примусового виконання.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року№ 2037-VIII було внесено зміни до СК України, які за правил про дію закону в часі по іншому виклали положення статей, пов'язаних з нарахуванням розміру аліментів, у тому числі і щодо мінімального їх розміру.

Зокрема, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України викладено в наступній редакції.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

Словосполучення - «за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу» з названої статі виключено.

Названі зміни набрали чинності і є обов'язковими для усіх осіб, які займаються врегулюванням аліментних правовідносин, у тому числі і для державних виконавців.

За такого і відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, якою передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, у суду не було перешкод для тлумачення Закону з метою роз'яснення ухваленого ним рішення, що той і вчинив.

Крім того, названа ухвала не змінює раніше ухваленого рішення, а лише дає судове тлумачення правил та процесу його виконання.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: П.П.Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Т.В.Серебрякова

_________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 17 липня 2018 року.