ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2741/18
провадження № 2/753/3793/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Горбенко А.О., Степанишиної Г.А.

за участю:

позивача не з'явилася

представника позивача ОСОБА_2

відповідач не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3.) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_4.) про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є її донькою. ОСОБА_4 не проживає в АДРЕСА_1 з жовтня 2014 року, сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просила суд визнати ОСОБА_4, зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача про доцільність розгляду справи у порядку загального позовного провадження, посилаючись на особливість предмета спору та час, необхідний для вчинення відповідних процесуальних дій, ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 26.04.2018 року, було вирішено розгляд даної справи проводити за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, відзив на позов не надіслала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29 вересня 2001 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 20 лютого 2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована в АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім'ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача вбачається та встановлено судом, що зазначена квартира належить позивачу на праві власності, відповідач з 2014 року у спірній квартирі не проживає, сплату за утримання будинку та комунальні послуги не здійснює. Вказане підтверджується також актами від 18 липня 2017 року, 19 вересня 2017 року та 21 листопада 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_4 не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас, в судовому засіданні факт не проживання відповідача в вищезазначеній квартирі підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які у своїх показах зазначили, що ОСОБА_4 не проживає в квартирі позивача протягом тривалого часу.

Враховуючи відсутність поважних причин тривалого не користування спірною квартирою та відсутність інтересу до даної квартири з боку відповідача, суд вважає, що ОСОБА_4 втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Разом з тим вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає передчасними, оскільки рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280, 354-356 ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, ст.ст. 6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд

вирішив:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2018 року.

Суддя