Справа № 362/5060/17 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/3455/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 4 20.07.2018
УХВАЛА

20 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді Мельника Я.С., розглядаючи матеріали цивільної справи у порядку підготовки справи до розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та прав фізичних осіб-підприємців управління економіки Васильківської міської ради Київської області, третя особа - ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації прав власності на нерухомість,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до Апеляційного суду Київської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Васильківського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року, яким у задоволенні позову відмовлено. Одночасно апелянт подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по вул. Київській, 22 у м. Васильків, Київської області, мотивуючи заяву тим, що у нього є підстави вважати, що ОСОБА_3 може відчужити вказане майно на користь інших осіб, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши вимоги заяви та врахувавши положення закону, вважаю, що вищевказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Таким чином, накладення арешту на майно, як спосіб забезпечення позовних вимог, може бути застосовано судом не тільки у випадку існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а й за наявності реальної ймовірності такого відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач не надавав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, не вказав його ціни цього майна та не довів, що невжиття цих заходів унеможливить виконання рішення суду і що ОСОБА_3 має намір відчужити це майно, що може створити реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того із заяви ОСОБА_2 не вбачається, які саме його права можуть бути порушені у зв'язку із невжиттям заходів забезпечення позову.

Крім того, земельна ділянка, на яку позивач просить накласти арешт, не стосується предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та прав фізичних осіб-підприємців управління економіки Васильківської міської ради Київської області, третя особа - ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації прав власності на нерухомість - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Я.С. Мельник