Справа № 462/3387/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 рокуЗалізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Чапран Н.І.

з участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про встановлення факту батьківства,

встановив:

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідачів про встановлення факту, що ОСОБА_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 березня 2015 року, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов»язання Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження №1707 від 25.02.1988 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася 10 лютого 1988 року і її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Її батьки були знайомі з дитинства, навчалися в одній школі, товаришували після її закінчення та будучи уже в старшому віці тривалий час зустрічалися і мали близькі стосунки. Після її народження, внаслідок життєвих обставин, її батьки так і не зареєстрували шлюб, у зв»язку з чим запис про батька в актовому записі про її народження вчинено відповідно до ст.55 КЗпШС України органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері, а саме ім»я, по батькові ОСОБА_10, а прізвище матері - «Жук». Після її народження батьки проживали окремо, проте батько відвідував її, приходив до неї на урочисті події, що підтверджується світлинами. Вона також відвідувала батька за останнім місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3. З січня 2015 року в батька погіршився стан здоров»я. Відчуваючи свій обов»язок доглянути за хворим батьком, вона 2 січня 2015 року переїхали проживати до нього у вище вказану квартиру. У зв»язку із важким захворюванням батько потребував догляду, якого, окрім неї, ніхто не надавав. Так тривало до 13 березня 2015 року, коли стан здоров»я батька ще більше погіршився і його було госпіталізовано у лікарню. Після смерті батька вона займалася його похованням. За життя ОСОБА_9 визнавав факт свого батьківства відносно неї, називав її донькою. Встановлення факту батьківства їй потрібне для оформлення спадщини, що залишилося після смерті батька. За наведеного, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснили, що позивачка з дитинства проживала у своєї бабусі ОСОБА_11, батько ОСОБА_9 постійно приходив до доньки та надавав ОСОБА_11 кошти на утримання дитини. Батько завжди приходив до позивачки на її дні народження, одного разу прийшов зі своєю донькою від третього шлюбу ОСОБА_12 Вже в старшому віці позивачка сама почала відвідувати батька за останнім місцем його проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3. Влітку 2006 року на Винниківському озері батько познайомив позивачку зі своїм сином від першого шлюбу ОСОБА_3, при цьому він особисто повідомив сину, що позивачка є його рідною донькою. В грудні 2015 року у квартирі батька позивачка познайомилася з тіткою ОСОБА_6, якій ОСОБА_9 особисто повідомив, що позивачка є його рідною донькою. За життя ОСОБА_9 визнавав своє батьківство відносно позивачки. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнав та пояснив, що його батьки зареєстрували шлюб в 1980 році, а в 1983 році цей шлюб вже було розірвано. Він з дитинства проживав з матір»ю, а з батьком ОСОБА_9 майже не спілкувався. Навчаючись в університеті, він частіше став спілкуватися з батьком. Влітку 2006 року на Винниківському озері, куди його запросив батько, він вперше побачив позивачку, при цьому батько представив її як свою рідну доньку. Вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник позову не визнали, надали пояснення аналогічні наведеним у запереченні проти позову, додатково пояснили, що батьки ОСОБА_4 ОСОБА_13 та ОСОБА_9Д, пребували у зареєстрованому шлюбі з 1989 року по 1993 рік. Про те, що ОСОБА_4 має брата ОСОБА_3 він дізнався від свого батька приблизно у дванадцятирічному віці, однак про існування сестри ОСОБА_1 батько нічого не розповідав. ОСОБА_4 вперше побачив ОСОБА_1 після смерті батька. Вважають, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Просять в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що померлий 15.03.2015 року ОСОБА_9 був її рідним братом. ОСОБА_9 був тричі одружений, у першому шлюбі в нього народився син ОСОБА_3, у другому - син ОСОБА_4, а у третьому - донька ОСОБА_12 З 18 років брат вів самостійне життя і не про все їй розповідав. Багато років тому вона від матері дізналася, що її брат має доньку віком 5-6 років, однак на той час брат не захотів з нею говорити про цю дитину. Вперше вона побачила позивачку в кінці грудня 2014 року у квартирі брата, при цьому брат їй повідомив, що ОСОБА_14 є ще однією його рідною донькою. Також розповів про свої відносини з ОСОБА_7, яка народила від нього доньку ОСОБА_14. В подальшому ОСОБА_1 з січня 2015 року і до смерті її брата проживала з ним у квартирі по вул.Ак.Кравчука, 6/4 у м.Львові. Ствердила, що за життя ОСОБА_9 визнавав своє батьківство відносно доньки ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що з ОСОБА_9 вона була знайома з дитинства, вони проживали неподалік один від одного, навчалися в одній школі та, будучи в старшому віці, тривалий час зустрічалися. Вона інколи ночувала в його квартирі, вони мали близькі стосунки, внаслідок чого вона завагітніла і 10 лютого 1988 року народила доньку ОСОБА_1 Оскільки вона з батьком дитини не перебувала в зареєстрованому шлюбі, запис про батька в актовому записі про народження доньки вчинено відповідно до ст.55 КЗпШС України за її вказівкою, а саме ім»я та по батькові «Ольга Богданівна», а прізвище - «Жук». Так склалося, що з дитинства її донька проживала з бабусею її мамою ОСОБА_11 ОСОБА_9 часто приходив до доньки ОСОБА_11 та надавав ОСОБА_11 кошти на утримання дитини. Коли донька стала доросла, то вже сама ходила до батька. Стердила, що за життя ОСОБА_9 визнавав своє батьківство відносно її доньки ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не з»явилася, хоча належно повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила і суд ухвалив розглядати справу без її участі. ОСОБА_8 подала до суду письмове заперечення, в якому вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи - Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що її незаміжня донька ОСОБА_7 10 лютого 1988 року народила доньку ОСОБА_11, батьком якої є ОСОБА_9 Після народження внучки ОСОБА_11 вона пішла до матері ОСОБА_9 і розповіла тій про народження дитини. З дитинства внучка ОСОБА_11 проживала з нею і вона займалася її вихованням. ОСОБА_9 постійно приходив до доньки і давав їй гроші на утримання дитини. Коли внучка виросла, то вже сама стала ходити до батька. Стердила, що за життя ОСОБА_9 визнавав своє батьківство відносно доньки ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що протягом 15-16 років ОСОБА_9 був її сусідом і вони часто спікувалися, так як мали в користуванні спільний балкон. ОСОБА_9 зловживав спиртними напоями. Ще до свого третього одруження, приблизно 14 років назад ОСОБА_9Р розповідав їй, що має двох синів і доньку. Також мати ОСОБА_9 їй розповідала, що в її сина є два сини і донька ОСОБА_11. Далі ОСОБА_9 втретє одружився з ОСОБА_8 і в них народилася донька ОСОБА_12, однак разом вони недовго проживали. ОСОБА_1 часто приходила до батька, а коли той захворів, переїхала до нього і стала за ним доглядати. Стердила, що за життя ОСОБА_9 визнавав своє батьківство відносно доньки ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України 1969 року при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України 1969 року в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2016 року скасовано рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03.03.2016 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Львівського міського округу ОСОБА_16 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2016 року встановлено, що на момент смерті ОСОБА_9 з ним проживали і були зареєстровані у його квартирі №4 по вул.ОСОБА_17, 6 у м.Львові його неповнолітня донька ОСОБА_12 та колишня дружина ОСОБА_8 Згідно з актом ЛКП „Господар від 20.10.2015 року, ОСОБА_1 з 02.01.2015 року проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_9 у його квартирі без реєстрації. Листом від 15.12.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_16 відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви, оскільки заявниця пропустила строк прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_9

Відмовляючи у задоволенні позову, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведена тієї обставини, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 15.03.2015 року, а тому суду першої інстанції при вирішенні даної справи по суті необхідно було відмовляти позивачеві у задоволенні її позовних вимог саме з цієї обставини, що не позбавляє її у майбутньому, у випадку встановлення факту батьківства, звернутись до суду знову із таким позовом.

Як встановленого судом, ОСОБА_9, який помер 15.03.2015 року, тричі був одружений. Від першого шлюбу із ОСОБА_18 він мав сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, від другого шлюбу із ОСОБА_13 - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, а від третього шлюбу з ОСОБА_8 - доньку ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Наведене стверджується показаннями позивачки, відповідачів, третіх осіб, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 05.07.2005р.

Згідно свідоцтва про народження від 25.02.1988 року та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, ОСОБА_1 народилася 10.02.1988 року у м. Львові, її матірю є ОСОБА_7, а батьком ОСОБА_19, запис про батька вчинено на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були знайомі з дитинства, вони проживали неподалік один від одного, навчалися в одній школі та, будучи в старшому віці, тривалий час зустрічалися. Інколи ОСОБА_7Р ночувала в квартирі ОСОБА_9 і вони мали близькі стосунки, внаслідок чого ОСОБА_7 завагітніла і 10 лютого 1988 року народила доньку ОСОБА_1, однак шлюб вони не зареєстрували.

З дитинства ОСОБА_1 проживала з бабусею ОСОБА_11, яка нею опікувалась. ОСОБА_9 постійно приходив до доньки ОСОБА_1, приймав участь в її вихованні та постійно надавав бабусі ОСОБА_11 кошти на утримання дитини. Коли ОСОБА_1 стала доросла, то уже сама ходила до батька в квартиру АДРЕСА_1, при цьому сусіди ОСОБА_9 знали ОСОБА_1, як рідну доньку ОСОБА_9 Влітку 2006 року на Винниківському озері ОСОБА_9 познайомив свою доньку ОСОБА_1 із своїм сином ОСОБА_3, при цьому він особисто повідомив сину, що ОСОБА_1 є його донькою. З січня 2015 року у ОСОБА_9 погіршився стан здоровя і ОСОБА_1 переїхала проживати до нього у вище вказану квартиру з метою догляду за батьком, а коли той помер займалася його похованням.

Наведене стверджується показаннями позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, який є сином померлого ОСОБА_9, третіх осіб: ОСОБА_7, яка є мамою позивачки, ОСОБА_6, яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_9, та свідків ОСОБА_11, яка є бабусею позивачки, ОСОБА_15, яка була сусідкою померлого ОСОБА_9 близько 15 років, які в судовому засіданні ствердили, що за життя ОСОБА_9 визнавав своє батьківство відносно позивачки ОСОБА_1, приймав участь у вихованні доньки, постійно приходив до доньки і надавав кошти на її утримання, а також знімками, на яких зафіксовано святкування Дня народження ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_9 та його донькою від третього шлюбу - ОСОБА_12, актом ЛКП „Господар від 20.10.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 з 02.01.2015 року проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_9 у його квартирі без реєстрації.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту батьківства є підставними і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що за життя ОСОБА_9, який помер 15 березня 2015 року, визнавав своє батьківство відносно доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 щодо зобов»язання третьої особи - Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження №1707 від 25.02.1988 року до задоволення не підлягають, оскільки суд не вправі покласти на третю особу обов»язок вчиняти будь які дії.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню по 275, 60 грн. судового збору з кожного.

На підставі та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 березня 2015 року, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 по 275, 60 грн. судового збору з кожного.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.07.2018р.

Суддя: