Справа № 396/874/18
Провадження № 2/396/400/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря судового засідання Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в якій просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння, яке розташоване в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області по вул. Садова,10. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в березні 2014 року заключила усний договір купівлі-продажу житлового будинку в с. Рівне по вул. Садова, 10 , який належав ОСОБА_4. 23.03.2014 року позивачка передала кошти власниці будинку в присутності свідків, в свою чергу ОСОБА_4 дала розписку про отримання коштів. Із 2014 року позивачка разом із своїми дітьми проживає в придбаному будинку, зареєстрували своє проживання і впродовж 4 років проживає в ньому, не переоформивши офіційно на себе. 04.09.2014 року ОСОБА_4 померла у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок із надвірними спорудами .

Позивачка в підготовче судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають повністю.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заяв та заперечень до суду не надходило.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки представник відповідача визнав предявлений до них позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 2014 року проживає у будинку, який розташований в с.Рівне по вул. Садова, 10, та який придбала у 2014 році за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 і в присутності свідків надано розписку, згідно якої позивачка ОСОБА_1 передала кошти за придбання житлового будинку, який розташований за №10 по вул. Садова в с.Рівне, після чого позивачка вселилася до будинку і до цього часу проживає в ньому (а.с.8).

Згідно Довідки Комунального підприємства "Благовіщенське БЮРО технічної інвентаризації" від 19.06.2018 року за № 333 зазначено, що право власності на житловий будинок по вул. Садова, 10 в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області належить ОСОБА_4 (а.с.14). 25.05.2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9)..

Позивачка з 2014 року володіє даним житловим будинком, самостійно проводив та проводить заходи щодо поліпшення та утримання житлового приміщення, сплачувала та сплачує комунальні послуги та підтримує будинок у належному стані, тобто фактично добросовісно та відкрито володіє вказаним нерухомим майном. Жодних претензій з приводу користування позивачем цим будинком не предявлялося, прав на нього ніхто не заявляв та не заявляє, про що свідчить витяг із по господарської книги № 5 Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 1716 від 17.04.2018 року (а.с.17).

Згідно ст.ст. 328,344 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

Суд бере до уваги правову позицію ВССУ, висловлену у п.9 Постанови «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, в якій зазначено, що не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Суд погоджується із доводами позивача про відкритість, безперервність і добросовісність володіння чужим майном, оскільки відповідач не заперечив проти позовних вимог, також володіння і користування ним, будь-які претензії стосовно цього майна сторонніми особами не висувались, однак судом встановлено, що позивачка володіє вищезазначеним домоволодіння лише з 2014 року.

Згідно п.9 Постанови ПВСУ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Верховний Суд України в ухвалі від 10 червня 2009 року зазначив, що враховуючи положення ст.5 ЦК України про дію законів у часі та п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та приймаючи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. Аналогічну позицію висловлював і Вищий господарський суд України, зокрема, в постанові від 22.01.2008 №8/509-НМ: "Правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001 року, але жодним чином не з 1998 року, як гадає заявник".

Позивачем не надано жодних доказів того, що донька померлої ОСОБА_4 не має жодних претензій щодо визевказаного будинку, Позивачка володіє даним житловим будинком лише з 2014 року. Також у суду відсутні докази наявності спору та неможливості вирішити питання визнання права власності у позасудовому порядку.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 141,258-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько