Справа №:755/95/18
Провадження №: 2/755/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та усунення перешкод в спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей та визначення способу участі у спілкуванні з дітьми, суд, -

відомості щодо учасників справи:

представник позивача: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, усунення перешкод в спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей, визначення способу участі у спілкуванні з дітьми мотивуючи вимоги тим, що 05.06.1997 року між сторонами Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва було зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, оскільки різні погляди на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства, постійні розбіжності сприяли виникненню сварок та конфліктів. Шлюбно-сімейні відносини припинено з 2016 року, спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе.

Після фактичного припинення відносин між сторонами виник спір стосовно участі батька у вихованні дітей, оскільки останні постійно проживають з матір'ю яка чинить перешкоди у їх спілкуванні. Позивач позбавлений можливості бачитися з дітьми та приймати участь у їх вихованні.

19.02.2018 року до суду представником відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 було подано відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позовних вимог не заперечувала, а саме в частині розірвання шлюбу. В частині позовних вимог щодо порядку виховання дітей просила відмовити, оскільки позивач ОСОБА_1 зловживав спиртними напоями, здійснював прояви насилля в сім'ї, що підтверджується характеристикою дільничного інспектора сім'ї. Крім того за рішенням суду відповідач не сплачує аліменти на дітей, не виявляє бажання спілкуватися з ними. Визначеним порядком спілкування позивачем не зазначено де будуть перебувати діти три рази на тиждень у робочі дні з 15 год. до 20 год. Вимога позивача щодо безперешкодного виїзду дітей за кордон є передчасною.

21.03.2018 року представником позивача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3 до суду було подано відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення аліментів на утримання дітей не набрало законної сили, оскільки оскаржується в апеляційному порядку. До вересня 2017 року позивач постійно фінансово допомагав дітям. Жодного виклику поліції щодо порушень громадського порядку, насилля в сім'ї зафіксовано не було. Після встановлення порядку спілкування з дітьми, останні зможуть перебувати за адресою: АДРЕСА_1, де з листопада-грудня 2016 року позивач постійно проживає подружжям з ОСОБА_8 ведуть спільне господарство, мають спільну дитину.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3 позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували щодо розірвання шлюбу та визнавали той факт, що позивач має право спілкуватися зі своїми дітьми, але заперечували щодо графіку побачень, який зазначено в позовній заяві.

Представник третьої особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, заслухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

05.06.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва було зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, оскільки різні погляди на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства, постійні розбіжності сприяли виникненню сварок та конфліктів. Шлюбно-сімейні відносини припинено з 2016 року, спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе.

Висновком служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.05.2018 року, Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування встановив графік спілкування батька ОСОБА_1 з дітьми, а саме: що понеділка , щосереди, щоп'ятниці з 18 год. до 20 год. без присутності матері; першої та третьої суботи кожного місяця з 11 год. до 19 год. без присутності матері; другої та четвертої неділі кожного місяця з 11 год. до 19 год. без присутності матері.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положення частини 2 статті 36 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Згідно ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Ч.2 цієї ж статті зазначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.2, ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частина 3 цієї ж статті наголошує, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як наголошує ч.3, ст.15 Закону України „Про охорону дитинства" у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Декларацією прав дитини, що її прийнято Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року проголошено, зокрема, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В свою чергу Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Україною 27.02.1001 року, а саме ч. 1 ст. 3 встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, зважаючи на безперечні права батька на участь у вихованні дитини чинним законодавством встановлено обов'язок ухвалюючи рішення керуватися інтересами дітей.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач як батько дітей має бажання приймати активну участь у їх вихованні, допомагати матеріально, суд вважає за необхідне встановити йому години участі у вихованні та спілкуванні з дітьми але з деяким погодинним корегуванням згідно запропонованого органом опіки й піклування, з урахуванням інтересів дітей їх зайнятості, стану здоров'я та віку.

Суд вважає, що мати дітей не повинна чинити перешкоди у спілкуванні батьку з синами, а тому необхідно зобов'язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні дітей та у спілкуванні з ними.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дітьми у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дітей.

Батько має безумовне право на побачення та спілкування з дітьми, зобов'язаний брати участь у їх вихованні.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає висновок служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.05.2018 року, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітнього сина ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, наданні докази, взявши до уваги визнання відповідачкою частково позовних вимог, а саме розірвання шлюбу, врахувавши вік дітей, вважає за необхідне визначити порядок побачення батька з малолітнім сином ОСОБА_5 та неповнолітнім сином ОСОБА_6, а саме: що понеділка , щосереди, щоп'ятниці з 18 год. до 20 год. без присутності матері; першої та третьої суботи кожного місяця з 12 год. до 19 год. без присутності матері; другої та четвертої неділі кожного місяця з 12 год. до 19 год. без присутності матері.

Керуючись ст. ст. 141,157,153,159,Сімейного Кодексу України, ст.15 Закону України „Про охорону дитинства", ст. 29 ЦК України, ст.ст. 2 , 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та усунення перешкод в спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей та визначення способу участі у спілкуванні з дітьми задовльнити чатстково.

Шлюб, зареєстрований 5 червня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м.Києва ( актовий запис №587) укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітніми: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7.

Встановити наступний порядок побачень у формі спілкування ОСОБА_1 з неповнолітніми: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7:

Кожного понеділка, середи, п»ятниці з 18 - 00 год. до 20 - 00 год. без присутності матері;

Кожної 1 та 3 суботи кожного місяця з 12 - 00 год. до 19 - 00 год. без присутності матері;

Кожної 2 та 4 неділі кожного місяця з 12 год. до 19 год. без присутності матері;;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено до 16 липня 2018 року.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_9, місце проживання: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 тел.. НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_2 адреса місця проживання : АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3

Третя особа :Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, місце знаходження м.Киів, пр - т Маяквоського , 21-г

Суддя: