ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/6273/17

провадження № 22-ц/781/1006/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Карпенка О.Л.,

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - Бобринецький районний суд Кіровоградської області, Керівник апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5, Територіальне управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 березня 2018 року у складі судді Шевченко І.М. і

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Бобринецького районного суду Кіровоградської області в особі керівника апарату суду ОСОБА_5, керівника апарату суду ОСОБА_5 та до Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області та просила:

- визнати неправомірною відмову керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 у винесенні наказу за поданням судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області про покладення на помічника судді ОСОБА_4 обов'язків додаткового помічника судді ОСОБА_10., яка викладена в письмових відмовах від 21.02.2017: вх. № 833/17 (на ім'я ОСОБА_4.) та 824/17 (на ім'я судді ОСОБА_10.);

- скасувати наказ № 14-к від 21.02.2017 керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 про звільнення її відповідно до п. 2 ч .1 ст. 36 КЗпП, ч. 2 та ч. 3 ст. 92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з посади помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, за закінченням строку;

- поновити її на посаді помічника судді Бобринецького районного суду;

- зобов'язати керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 винести наказ, яким покласти на неї - помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області обов'язки додаткового помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області на час виконання суддею ОСОБА_10 повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області та стягнути з ТУ ДСА у Кіровоградській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.02.2017 по день прийняття судом рішення по справі.

Позовна заява мотивована тим, що 25.04.2007 ОСОБА_4 була призначена на посаду секретаря судового засідання, у зв'язку з обранням по конкурсу, відповідно до наказу № 19 від 25.04.2007 та прийняла присягу державного службовця.

02.04.2008 переведена на посаду помічника судді, як така, що перебувала у кадровому резерві, відповідно до наказу № 37 від 02.04.2008 року.

02.01.2012 переведена на посаду помічника заступника голови суду, як така, що успішно пройшла стажування, відповідно до наказу 03.01.2012;

23.06.2015 переведена на посаду помічника судді Борбинецького районного суду Кіровоградської області з 01.07.2015, відповідно до наказу № 31-к від 23.06.2015.

02.05.2016 року позивачу повідомлено про зміну істотних умов праці у зв'язку з набранням з 01.05.2016 чинності законом України від 10.12.2015 № 889-VIII, так як посада, яку вона обіймала надавала статус державного службовця, та повідомлено, що у випадку відмови від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов, її буде звільнено з роботи на підставі ч.6 ст. 36 КЗпП України.

21.02.2017 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП, ч. 2 та ч. 3 ст. 92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889- VIII, її звільнено з посади помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, з закінченням строку (формулювання в трудовій книжці).

Згідно діючого законодавства, судді самостійно здійснюють добір помічників.

Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Після даних змін в законодавстві, суддею ОСОБА_8 було винесене подання про продовження її роботи на посаді його помічника та згідно наказу № 32-к від 23.06.2015 року Бобринецького районного суду Кіровоградської області позивач, як помічник судді, з 01.07.2015 продовжує службу на посаді помічника судді на час виконання повноважень суддею ОСОБА_8

01.08.2016 відповідно до ст. 92 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015, згідно наказу № 14-к від 01.08.16 року, вирішено вважати позивача такою, що продовжує роботу на умовах патронатної служби з 01.08.2016 року (згідно запису в трудовій книжці).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 207/015-17 від 09.02.2017 року, суддю ОСОБА_8. звільнено з посади судді Борбинецького районного суду Кіровоградської області у відставку.

10.02.2017 позивач подала заяву про закріплення як додаткового помічника судді за суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_10

13.02.2017 суддею ОСОБА_10 подано керівнику апарату суду подання про покладення на позивача - помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, обов'язків додаткового помічника судді на час виконання суддею ОСОБА_10 повноважень судді, шляхом видання наказу.

21.02.2017 року, керівником апарату суду у задоволенні заяв позивача та судді ОСОБА_10. відмовлено.

При цьому відповідач посилається на п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, яким визначено, що помічник судді може бути звільнений з посади з дотриманням вимог законодавства про працю та закону України «Про державну службу» на підставі заяви про звільнення за власним бажанням або за мотивованим поданням судді, а у випадку тривалої відсутності судді - за наказом керівника апарату відповідного суду.

У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді із займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Позивач вважає відмову керівника апарату суду неправомірною та прийнятою з порушенням законодавства.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що наказ про звільнення помічника судді ОСОБА_4 є правомірним, звільнення судді у відставку та укладення строкового трудового договору з помічником, як додатковим помічником судді (на час виконання повноважень) стало б порушенням вимог ст.157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом не дотримано принципу обґрунтованого рішення, оскільки докази, як витребовувалися так і досліджувалися вибірково, аргументи наведені позивачем як на підставу своїх вимог не досліджувалися.

Судом порушено принципи змагальності та диспозитивності, суд повністю прийняв сторону суб'єкта владних повноважень, залишивши поза увагою доводи та міркування позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги, керівник апарату суду ОСОБА_5, яка також представляла інтереси суду, та представник ТУДСА в Кіровоградській області ОСОБА_7 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.04.2007 позивач призначена на посаду секретаря судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області, на підставі конкурсу, відповідно до наказу № 19 від 25.04.2007 та прийняла присягу державного службовця.

02.04.2008 позивач відповідно до наказу № 37 переведена на посаду помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області.

Наказом № 32-к керівника апарату суду від 23.06.2015 позивач продовжила службу на посаді помічника судді на час виконання повноважень судді ОСОБА_8.

З 01.08.2016 відповідно до ст. 92 Закону України «Про державну службу» згідно наказу № 14-к позивач продовжила роботу на умовах патронатної служби.

09.02.2017 позивач подала керівнику апарату суду заяву про закріплення її, як додаткового помічника судді, за суддею ОСОБА_10

13.02.2017 суддею ОСОБА_10 подано керівнику апарату суду подання про покладення на помічника судді ОСОБА_4 обов'язків додаткового помічника судді на час виконання ним повноважень судді.

21.02.2017 керівником апарату суду відмовлено у задоволенні подання судді та надано відповідь помічнику судді ОСОБА_4 на її заяву від 09.02.2017.

21.02.2017 ОСОБА_4 звільнено з посади помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області в зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що звільнення судді ОСОБА_8. є підставою для припинення трудового договору з помічником судді ОСОБА_4, у зв'язку з закінченням його строку.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, Кодексом законів про працю України, Розділом X Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та Положенням про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25 березня 2011 року № 14( із змінами та доповненнями) (далі Положення № 14).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 157 Закону «Про судоустрій та статус суддів» кожний суддя має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Судді самостійно здійснюють добір помічників.

Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Згідно п. 3 Положення № 14 (зі змінами, внесеними до Положення Ради суддів України від 3 березня 2016 року № 20) помічник судді є працівником апарату суду.

Згідно ч. 4 ст. 92 Закону України «Про державну службу» на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім ст.ст. 39-1, 41-43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України.

За приписами ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є закінчення строку (п.п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з ч. 1-3 ст. 92 Закону України «Про державну службу» до посад патронатної служби належать, серед інших, посади помічників суддів.

Працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

При цьому, акт про звільнення приймається керівником державної служби.

Достроково працівник патронатної служби може бути звільнений з посади за ініціативою особи, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби.

При цьому відповідно до ч. 5 цієї статті час роботи на посадах патронатної служби зараховується до стажу державної служби та враховується при присвоєнні державному службовцю рангу в межах відповідної категорії посад, якщо до призначення на посаду патронатної служби він перебував на державній службі та після звільнення з посади патронатної служби повернувся на державну службу.

Відповідно до п.7 Положення про помічника судді, судді самостійно здійснюють добір помічників.

Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Згідно ч. 4 ст. 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення.

З огляду на викладене помічник судді може бути звільнений з посади наказом керівника апарату суду, в якому працює помічник, за поданням судді, помічником якого він є або внаслідок припинення повноважень судді, помічником якого він призначений на підставі наказу керівника суду.

01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ.

Відповідно до п.18 частини третьої статті 3 у взаємозв'язку із частиною першою статті 92, дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

До посад патронатної служби відносяться, зокрема, посади помічників суддів.

Матеріалами справи підтверджується, що 04.05.2016 ОСОБА_4 письмово повідомлено про зміну істотних умов праці у зв'язку з набранням з 01.05.2016 чинності Закону України «Про державну службу» (т.1 а.с.90).

01.06.2016 ОСОБА_4 письмово попереджена про зміни в організації праці та істотних умов та ознайомлена під підпис зі штатним розписом затвердженим 31.05.2016 із зміною істотних умов праці погодилася (т.1 а.с.91).

Наказом керівника апарату суду №14-к 01.08.2016, відповідно до ст. 92 Закону України «Про державну службу» помічника судді ОСОБА_4 вирішено вважати такою, що продовжує роботу на умовах патронатної служби, та врахувати, що ОСОБА_4 працює помічником судді на час повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_8. (т.1 а.с.92).

21.02.2017 до Бобринецького районного суду надійшло рішення Вищої ради правосуддя від 09.02.2017 № 207/0/15-17 про звільнення ОСОБА_8 з посади судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (т.1 а.с.93-95).

Наказом голови Бобринрецького районного суду від 21.02.2017 відраховано ОСОБА_8 з посади судді зазначеного суду (т.1 а.с.100).

Відповідно до п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням № 14 Ради суддів України 25.03.2011 року, у разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Оскільки станом на 21.02.2017 припинилися повноваження судді ОСОБА_8, помічником якого була позивач ОСОБА_9, наказ №14-к від 21.02.2017 про її звільнення є таким, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, ч.2 та ч.3 ст.92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VІІІ, п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції.

Підстав для скасування наказу про звільнення позивача суд не знаходить.

Позивач просить поновити її на посаді помічника судді Бобринецького районного суду, що є неможливим, оскільки вона звільнена з посади помічника судді у зв'язку з припиненням повноважень судді у якого вона була помічником.

Позивач просила зобов'язати керівника апарату суду винести наказ, яким покласти на неї обов'язки додаткового помічника судді на час виконання обов'язків судді суддею ОСОБА_10

Судом встановлено, що суддя ОСОБА_10 Указом Президента України від 23.08.2012 №484/2012 призначений суддею Бобринецького районного суду строком на п'ять років, і на час звернення позивача з позовом до суду повноваження судді ОСОБА_10. закінчилися.

Враховуючи, що позивач звільнена з посади помічника судді відповідно до чинного законодавства суд не знаходить законних підстав для поновлення її на цій посаді, а також не знаходить законних підстав визнавати неправомірною відмову керівника апарату суду винести наказ про призначення позивача додатковим помічником та зобов'язувати керівника апарату винести такий наказ.

Оскільки немає підстав для поновлення позивача на роботі позовні вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права або порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374,375, 376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 березня 2018 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27.07.2018

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.Л.Дуковський

О.Л. Карпенко