Справа № 444/1019/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/783/5679/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційнми скаргами ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Жовківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Жовківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Від шлюбу у них є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син після розірвання шлюбу проживає із відповідачем по справі. Відповідач перешкоджає спілкуванню із сином у зв"язку з чим у них виник спір з приводу виховання дитини. Відповідно до ст.158 СК України ним було зроблено заяву до органу опіки та піклування з метою визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, так як він проживає окремо, а саме: до Жовківської міської ради, як органу опіки і піклування.

Стверджує, що 20.04.2017 року виконавчий комітет Жовківської міської ради прийняв рішення №89 "Про внесення змін в рішення виконкому "Про визначення часу спілкування гр.ОСОБА_5 з його малолітнім сином, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю ОСОБА_3 відповідно до якого визначив час спілкування ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 з його сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в наступний спосіб:

-щонеділі з 12.00 год. до 19.00 год.;

-встановити, що батько ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на 10 днів безперервного спільного відпочинку (курортного) в рік з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-встановити безперешкодне спілкування по телефону між батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в світлий час доби.

Проте відповідач, не дотримується розпорядження органу опіки та піклування та не надає можливості позивачу брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з ним, чим порушуються його встановленні чинним законодавством права та свободи як батька. Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачем у його спілкуванні із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Відповідачка стверджує, що буде давати йому можливість спілкуватися з сином тільки згідно до рішення суду. Заборгованості по аліментах на утримання сина у нього не має.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов"язано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не перешкоджати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 брати участь у вихованні та у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом побачень в другу та четверту неділю кожного місяця з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у громадських місцях, за місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також в інший час та в інших місцях за згодою матері та батька дитини.

Встановлено, що батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на 10 (десять) днів безперервного спільного відпочинку (курортного) в рік з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за згодою матері та батька дитини..

Встановлено безперешкодне спілкування по телефону між батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в світлий час доби .

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржила ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що суд вийшов за межі позовних вимог, самостійно встановивши спосіб участі у вихованні позивачем сина в спосіб, який не був предметом позовних вимог. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до норм ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що від шлюбу у них народилася дитина син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, їх батьками є ОСОБА_5 - батько та ОСОБА_3 - мати, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ № 245354.

Як вбачається із протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей №2 від 09.03.2016 року було розглянуто заяву ОСОБА_5, щодо визначення участі його в спілкуванні та відвідуванні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та було встановлено порядок побачень із малолітнім сином ОСОБА_6

Із рішення виконавчого комітету №89 від 20.04.2017 року про внесення змін в рішення виконкому Жовківської міської ради №69 від 10.03.2016 року "про визначення часу спілкування гр. ОСОБА_5 з його малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір"ю ОСОБА_3Є.", яким вирішено внести зміни в рішення виконкому Жовківської міської ради №69 від 10.03.2016 року та викладено його в такій редакції :

-визначити час спілкування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з його сином ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 щонеділі з 12.00 год. до 19.00 год.;

-встановити, що батько ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на 10 днів безперервного спільного відпочинку (курортного) в рік з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-встановити безперешкодне спілкування по телефону між батьком ОСОБА_5

Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_2 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в світлий час доби.

Копіями письмових заяв позивача ОСОБА_5 до виконавчого комітету Жовківської міської ради як органу опіки та піклування від 06.06.2017 року та від 12.06.2017 року, з яких вбачається, що позивач прибув на відвідини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 проте відповідачка ОСОБА_8 заборонила забрати сина з її квартири і дозволила спілкуватись в коридорі квартири , додавши , що у неї не має кімнат передбачених для відвідин з сином. Щоденно позивач намагається додзвонитися до сина проте син слухавки не знімає, при спілкуванні з сином , він повідомив що мати забороняє брати слухавку коли дзвонить батько.

З пояснень сторін даних в суді першої інстанції, встановлено, що між ними склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виник спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні дитини, а саме ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем по справі.

Виконавчим комітетом міської ради визначено порядок спілкування позивача з дитиною, однак в судовому засіданні суду першої інстанції відповідач заперечила проти такого порядку та способу участі позивача у вихованні дитини.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд врахував встановлені обставини справи, рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради, а також варіанти можливого спілкування з дитиною батька, про які позивач просить у своїй позовній вимозі, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, в зв"язку з чим прийшов до висновку про зобов"язання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не перешкоджати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 брати участь у вихованні та у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і визначив ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом побачень в другу та четверту неділю кожного місяця з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у громадських місцях, за місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також в інший час та в інших місцях за згодою матері та батька дитини. Встановлено, що батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на 10 (десять) днів безперервного спільного відпочинку (курортного) в рік з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за згодою матері та батька дитини.

З такими висновками, колегія суддів погоджується, однак, не погоджується з висновком суду в частині встановлення безперешкодного спілкування по телефону між батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в світлий час доби, з наступних обставин.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Колегія суддів погоджуючись частково з рішення суду першої інстанції, беручи до уваги частково рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради, а також варіанти можливого спілкування з дитиною батька, про які позивач просить у своїй позовній вимозі та договір укладений між батьками про проживання, виховання дитини та спліту аліментів на дитину, від 21.10.2015 року, в задоволенні вимоги про встановлення безперешкодного спілкування по телефону між батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в світлий час доби слід відмовити, оскільки в разі примусового виконання рішення суду, виконавці будуть позбавлені реальної можливості забезпечення виконання рішення суду в цій частині (безперешкодному спілкуванні батька з сином в телефонному режимі в світлий час доби).

В іншій частині, рішення суду першої інстанції про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду таким відповідає інтересам дитини і дає можливість батькові брати участь у вихованні дитини, зустрічатися та спілкуватися.

Також слід зазначити, що постановивши оскаржуване рішення в такій редакції, суд першої інстанції жодним чином не вийшов за межі позовних вимог, адже основою вимогою позивача є усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, і резолютивна частина рішення суду відповідає вимогам заявлених в позовній заяві ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року в частині встановлення безперешкодного спілкуванні по телефону між батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в світлий час доби скасувати та в цій частині в задоволенні позову відмовити.

В решті рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 липня 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2