_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2844/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив

ОСОБА_3 у вересні 2017 року звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на його позивача- користь на відшкодування матеріальної шкоди 48896,23 грн, на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, витрати на проведення експертного дослідження 1700 грн та судові витрати, стверджуючи,що неправомірні дії відповідача ОСОБА_4 порушила Правила дорожнього руху, спричинили йому ОСОБА_3 зазначену шкоду.

В минулих судових засіданнях представник позивача вимоги підтримував у повному обсязі. До сьогоднішнього судового засідання позивач (його представник) не зявився, сповіщений, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Відповідач, її представник позов не визнали з підстав недоведеності вимог.

Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріалb справи і встановив наступне:

12 червня 2017 року о 18 год.20 хв. на перехресті вулиць Довга-Львівська сталося ДТП: ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Своїми діями, відповідач порушила вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху».

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно до звіту №0507/17, складеного 22.08.2017 року оцінювачем ОСОБА_5 розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_3 складає 44714,95 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 81733,26 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 перед третіми особами застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі страхового полісу АК/4698840.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатила ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 40873, 77 грн.

Позивач доводить, що на ремонт автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП він витратив 89770 грн, за відрахуванням страхового відшкодування ОСОБА_3 вимагає стягнути з ОСОБА_4 48896,23 грн на відшкодування матеріальної шкоди, на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2017 року, постанову Київського райсуду м.Одеси про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, страховий поліс власника автомобіля НОМЕР_4, акт виконаних робіт №34 від 09.08.2017 року, рахунок №БА-00001303 від 27.06.2017 року, звіт №0507/17, квитанції щодо оплати судового збору і витрат на проведення експертного дослідження автомобіля.

Відповідачева сторона, не визнаючи позов, стверджувала, що ОСОБА_3 позовні вимоги не довів. Так, згідно акту виконаних робіт за №34 автомобіль НОМЕР_2 було відремонтовано 09.08.2017 року на СТО «На Виноградной», де автомобіль знаходився з 10 до 19 годину. Листом від 13.06.2018 року власник СТО ОСОБА_6 підтвердив, що 09.08.2017 року у період з 10 по 19 годинку на СТО були виконані роботи з ремонту автомобіля НОМЕР_3 в повному обсязі на загальну суму 87770 грн. ОСОБА_6 у звіті оцінювача ОСОБА_5 №0507/17 зазначено, що дослідження автомобіля проводилось 06.07.2017 року , додатково автомобіль оглядався оцінювачем 14.08. і 16.08.2017 року. В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що не всі пошкодження автомобіля були повязані з ДТП, тому він оглядав автомобіль повторно 14 і 16 серпня. На момент огляду автомобіль не було відремонтовано. Представник відповідача звернув увагу суду на неналежне оформлення фінансових документів, на які позивач посилається, як на доказ щодо сплати вартості виконаних робіт з ремонту автомобіля прибутковий касовий ордер від 09 серпня 2017 року не містить даних про прийняття коштів від позивача, а в графі «прийнято від» зазначений транспортний засіб позивача.

Суд оцінив надані сторонами докази, наведені ними доводи і дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

за загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону №1961- ІV визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

У даному випадку страховик виконав свої зобовязання за договором страхування щодо потерпілої особи.

Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму».

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У даному випадку у висновку фахівця-автотоварознавця (а.с.76-81) визначено розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП. Розмір матеріальної шкоди визначено в сумі 44714,95 грн. На відшкодування матеріальної шкоди позивач отримав від страховика 40873,77 грн. Таким чином, вимоги позивача до відповідача в частині відшкодування матеріальної шкоди дорівнюють 44714,95 40873,77 грн =3844,18 грн.

Суд погоджується з доводами відповідачевої сторони про недоведеність вимог в частині витрат на ремонт автомобіля, тому як технічний звіт і пояснення експерта-оцінювача ОСОБА_5 в судовому засіданні спростовують доводи позивача і надані ним докази щодо ремонту автомобіля 09.08.2017 року. Інших належних і допустимих доказів дійсних витрат на ремонт автомобіля позивач не надав.

Вимогами позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково в розмірі 2000 грн, тому як ОСОБА_3 внаслідок винних та неправомірних дій відповідача було заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода, завдана позивачу, полягає в душевних переживаннях у звязку з пошкодженням майна, порушенням налагодженого стану життя, додатковими зусиллями забезпечити свій побут і роботу.

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Положення ст. 1167 ЦК України визначають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги обставини ДТП, розмір спричиненої матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн. і 320 грн, а всього 950 грн., та витрати на експертне дослідження автомобіля в сумі 1700 грн, а всього 2650 грн.

Керуючись ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5 на відшкодування майнової шкоди 3841 грн 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5 судові витрати в сумі 2650 грн.

В іншій частині позов ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення

Суддя Калашнікова О. І.