22-ц/775/372/2018(м)
Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 265/5747/17

Номер провадження 22-ц/775/372/2018(м)

03 липня 2018року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач -ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2018 року, у складі судді Костромітіної О.О.,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01 серпня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 31 липня 2017 року у розмірі 79764,94 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4997,53 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 66595,00 грн., заборгованості за пенею та комісією 3897,89 грн., а також відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), 3774,52 грн. (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати, пов'язані із зверненням до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 серпня 2008 року у розмірі 75490,42 грн., а також суму судового збору у розмірі 1600,00 гривень.В задоволенні решти позовних вимог, зокрема, штрафних санкцій, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19березня 2018року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було його належно повідомлено про дати та час судових засідань, що є порушенням норм процесуального права. З посиланням на ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», зазначає, що, оскільки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, суд мав застосувати положення зазначених норм чинного законодавства і до стягнення пені та комісії в розмірі 3897,89 грн. Судом не було з'ясовано формулу складення розрахунку заборгованості процентів за кредитом, з розміром якої він не погоджується, та вважає її занадто завищеною. Судом не були досліджені матеріали кредитної справи,отже, суд не міг перевірити розрахунки та правильність нарахування процентів.

Сторонами рішення суду в частині відмови у задоволені позову про стягнення штрафів не оскаржується, тому в цій частині апеляційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість рішення відповідно до положень ч.1 ст.367 ЦПК України.

У судове засідання, призначене на 03липня 2018 року, представник позивача не з'явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутність, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справі.( а.с.129-130)

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення представника позивача Шишелової Н.В., надані нею у судовому засіданні 19.06.2018 року, яка просила судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За вимогами п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з того, що оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредитного ліміту, у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту, відсоткам за користування кредитом та комісією, то відповідно до статей 629,610,612,ч.1 ст. 1048, 1054 ЦК України дана заборгованість має бути стягнута з відповідача.

Проте , повністю з висновком суду погодитись не можна.

Згідно ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Як встановлено судом, 01 серпня 2008 року ОСОБА_2 приєднався до Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяву. Таким чином ,між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 01 серпня 2008 року на умовах, викладених у довідці про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна», згідно з якою відповідач отримав кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії у розмірі 5000 гривень з базовою процентною ставкою - 3% на місяць, яка нараховується на суму кредитного ліміту із розрахунку 360 днів на рік, або 36% річних.( а.с.7)

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», даних по особовому рахунку відповідача ОСОБА_2,протягом дії договору йому були надані кредитні картки : № НОМЕР_2 - терміном дії з 01.08.2008 року по 09/2009 року, № НОМЕР_3, терміном дії з10.11.2009 року по 05/2012 року, № НОМЕР_5 терміном дії з 09.06.2010 року по 01/2014 року, НОМЕР_4 терміном дії з 04.10.2010 року по 05/2014 року, № НОМЕР_6 терміном дії з 02.08.2011року по 10/2014 року. ( а.с. 107)

Обставини щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних карток відповідачем не спростовуються, та підтверджуються паспортними даними ОСОБА_2, які особисто засвідчувались ним при укладанні договору(а.с. 14), випискою по картковому рахунку(а.с.110-124),заявою на зміну персональних даних клієнта Банку при отриманні ОСОБА_2 чергової картки від 02.08.2011 року та особисто ним підписаним.( а.с.106)

Із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг випливає, що строк дії кредитного договору відповідає строку дії карти.

Відповідно до п. 3.1.1. Правил користування платіжною картою строк дії карти зазначено на лицевій стороні карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

З Правил користування платіжною картою випливає, що договір є чинним у межах строку дії карти.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії картки, виданій ОСОБА_2 сплив 31 жовтня 2014 року .

Сторони не погоджували графік платежів, отже повну заборгованість за умовами даного кредиту відповідач мав сплатити до 31 жовтня 2014року .

Останній платіж по картці був зроблений 25 квітня 2014 року у сумі 200, 95 гривень та відповідачем не заявлялось клопотання про застосування строків позовної давності. ( а.с. 6)

Як вбачається з розрахунку заборгованості, у зв'язку з неналежним виконання відповідачем кредитного обов'язку, станом на 31.10.2017 року, фактично з 21.05.2011 року по 31.10.2017 року утворилась заборгованість за тілом кредиту 4997,53 гривні, відсотках за користування кредитом у розмірі 66595,00 гривень, пенею та комісією 3897,89 гривень. ( а.с. 3-8)

При цьому заборгованість по відсотках за період з 21.05.2011 року по 31.10.2014 року становить 2613,24 гривні.

Оскільки відповідачем не виконувались боргові зобов'язання належним чином, судова колегія погоджується з висновками суду щодо стягнення з ОСОБА_5 кредитного ліміту у розмірі кредиту 4997,53 гривень та відсотків у розмірі , погоджених між сторонами , за період з 21.05.2011 року по 31.10.2014 року у розмірі 2613,24 гривні.

Що стосується нарахування відсотків за період з 01 листопада 2014 року по 31 липня 2017 року.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Кредитним договором не встановлено розмір процентів після спливу строку його дії, тому такий розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1412цс16 та від 08 серпня 2017 року у справі № 6-2322цс16.

Оскільки строк дії кредитного договору, який відповідає строку дії картки ОСОБА_2 сплив 31 жовтня 2014 року, то з 01 листопада 2014 року по 31 липня 2017 року розмір відсотків обчислюється на рівні облікової ставки Національного банку України від суми тіла кредиту 4997,53 гривень та складає за цей період 2653,65 гривень. (розрахунок заборгованості, а.с. 130)

Отже, загальний розмір відсотків складає (2613,24 +2653,65) = 5266,89 гривень.

У свою чергу, розмір пені та комісії у розмірі 3897, 89 гривень,яку суд стягнув з відповідача, за своєю природою є пенею, та, враховуючи приписи Закону України №1669 від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та враховуючи що відповідач постійно мешкає в м. Маріуполі, який знаходився в зоні АТО, не підлягає до стягнення з відповідача, та у задоволені цих вимог слід відмовити.

З огляду на наведене, оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до положень ст.376 ЦПК України,підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту у загальному розмірі 75490, 42 гривень, та ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом - 4997,53 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом- 5266, 89 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України , оскільки сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600 гривень, визначений за правилами абзацу 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», як юридичної особи, тобто у мінімальному обов'язковому розмірі, то з відповідача та користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору у даній сумі.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не був повідомлений про час та місце розгляду справи у в суді першої інстанції, що є безумовною підставою, відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України, для скасування судового рішення у повному обсязі, судова колегія відхиляє, оскільки відповідно до поштового повідомлення ОСОБА_2 особисто отримав судову повістку на слухання справи, що призначена на 19.03.2017 року о 8-15 годині в Орджонікідзевськім суді м. Маріуполя Донецької області, про що свідчить його особистий підпис. (а.с.41)

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2018 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.08.2008 року у розмірі 75490 гривень 42 копійки змінити та викласти абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»(,рахунок № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.08.2008 року, станом на 31 липня 2017 року, та яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4997 ( чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 53 копійки, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 5266( п'ять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 89 копійок, та суму судового збору у розмірі 1600 ( одна тисяча шістсот) гривень.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3897 гривень 89 копійок - відмовити.

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 5 липня 2018 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.