Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1289/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

15 червня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 2-2073 від 16 квітня 2000 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 березня 2000 року і до повноліття дитини.

Також вказує, що виконавче провадження №3998511 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2073 від 30 травня 2000 року перебуває в Придніпровському відділі державної виконавчої служби м. Черкаси. В ході примусового виконання вказаного вище виконавчого провадження, державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлялися вимоги про виконання рішення суду, вживались визначені Законом «Про виконавче провадження» заходи для примусового виконання рішення суду. Однак, відповідач аліменти не сплачував у звязку з чим утворилась заборгованість.

У звязку з умисним ухиленням відповідача від сплати аліментів на утримання їхнього спільного сина, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2004 року він був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Незважаючи на це, відповідач по справі умисно не сплачує аліменти на утримання сина, у звязку з чим станом на 20 вересня 2017 року борг по аліментах за боржником ОСОБА_3 складає 92 506,18 грн.

В позовній заяві також зазначено, що відповідачу відомо про постановлення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення та про примусове виконання судового рішення, оскільки він неодноразово давав пояснення з приводу невиконання судового рішення державному виконавцю, а також був притягнутий до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

Крім того, згідно довідки-розрахунку державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси від 08 листопада 2017 року за вих. № 23349 заборгованість по аліментам відповідача перед позивачем за період з 23 березня 2000 року по 08 листопада 2017 року становить 92 506,18 грн.

На підставі викладеного, просить, - стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню), у звязку з простроченням сплати аліментів за період з 23 березня 2000 року по 20 вересня 2017 року в сумі 28 079 грн. 83 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Також пояснили, що відповідач добровільно рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконує, за що його було засуджено 05 травня 2004 року вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Між тим, ні наявність вказаного вироку, ні виконавчого провадження не вплинули на відповідача щодо виплати аліментів для їхньої спільної дитини. Крім того, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи думку позивача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, спір щодо батьківства між сторонами відсутній.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 квітня 2000 року (справа № 2-2073) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 березня 2000 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного судового рішення, Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист від 30 травня 2000 року, який перебуває на примусовому виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (ВП № 3998511).

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 2, 3 ст. 150 СК України).

Отже, відповідач нарівні із позивачем зобовязаний нести витрати на утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181, 189 СК України, - способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

У звязку з умисним ухиленням відповідача ОСОБА_3 від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2004 року він був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до 01 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із випробуванням з іспитовим строком 01 рік.

Крім того, згідно довідки-розрахунку державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08 листопада 2017 року № 23349, заборгованість по аліментам відповідача перед позивачем, згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2073 від 30 травня 2000 року, станом на 20 вересня 2017 року становить 92 506,18 грн.

При виникненні у батька заборгованості по аліментах з його вини або у разі несвоєчасного виконання умов договору, батько сплачує матері неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, згідно із ст. 196 СК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 не сплачував аліменти на утримання сина, починаючи з березня 2000 року і по вересень 2017 року, та станом на 20 вересня 2017 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 92 506,18 гривень, яку до моменту розгляду справи не погасив.

Крім того, позивач просила стягнути пеню за період з 23 березня 2000 року по 20 вересня 2017 року, а тому з урахуванням принципу диспозитивності, суд розглядає справу в межах позовних вимог.

У період з березня по грудень 2017 року порядок обрахування пені за прострочення сплати аліментів зазнав законодавчих змін.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції яка була чинною до 08 липня 2017 року), - при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розяснення порядку нарахування пені за правилами, що діяли до 08 липня 2017 року надав Верховний Суд України у постановах від 01 липня 2015 року по справі № 6-94цс15 та від 03 лютого 2016 року по справі № 6-1477цс15, вказавши, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

В той же час, 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 196 СК України, викладено її в новій редакції та передбачено що, - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, з липня 2017 року законодавець змінив порядок нарахування пені за прострочення сплати аліментів.

А отже, розмір пені за прострочення ОСОБА_3 сплати аліментів за період з 23 березня 2000 року по 20 вересня 2017 року, в межах позовних вимог становить - 28 079 грн. 83 коп.

Під час судового розгляду не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів за період з 23 березня 2000 року по 20 вересня 2017 року утворилась не з вини відповідача ОСОБА_3

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення із відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів за період з 23 березня 2000 року по 20 вересня 2017 року в сумі 28 079 грн. 83 коп.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп., як передбачено ст.ст. 141 ЦПК України та нормами Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 180, 181, 189, 196 Сімейного кодексу України, ст. 525, 526, 530, 612 ЦК України, ст. 10, 12-13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, 17.08.1968р. народження (код НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1, 05.07.1978р. народження (код НОМЕР_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 23.03.2000р. по 20.09. 2017р. в сумі 28079грн. 83коп.

Стягнути з ОСОБА_3, 17.08.1968р. народження (код НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави судовий збір в розмірі 704грн. 80коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 26 червня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_6