Справа № 357/1703/18
У Х В А Л А

31 липня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква цивільну справу за позовом: 1) ОСОБА_1, 2) ОСОБА_2, 3) ОСОБА_3, 4) ОСОБА_4, 5) ОСОБА_5, 6) ОСОБА_6, 7) ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-перукарня "Золушка" про стягнення заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію втратити частини доходу,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться вищевказана справа.

В судовому засіданні представник відповідача подала письмове клопотання про розєднання позовних вимог, оскільки колективних розгляд трудових спорів законодавством не передбачений.

Позивачі та представники позивачів відносно задоволення вказаного клопотання заперечували.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частиною 6 ст. 188 ЦПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

Як вбачається із позовної заяви між позивачами та відповідачем виник трудовий спір, який всебічно, повно і своєчасно має бути розглянутий та вирішений на засадах ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того, провадження у справі відкрито ухвалою судді від 22.02.2018 року, яка набрала законної сили, при цьому всі сім позивачів зявились в судове засідання для розгляду справи.

Таким чином, на думку суду відсутні підстави вважати про наявність ускладнень по даній справі для вирішення справи по суті, а також те, що розєднання позовних вимог сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання про розєднання позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про розєднання позовних вимог - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

СуддяОСОБА_8