Справа № 603/243/18
Провадження №2/603/165/2018
"06" липня 2018 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Іванчука В. М.
секретар судового засідання Сандалюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2-І. М., ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1200 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у травні 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Лазарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області. За час перебування у шлюбі у них народилися: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2-І. М., ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано 25.12.2009 року. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.01.2011 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 у користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.01.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як збільшуються потреби в навчанні та їхньому розвитку. Оскільки відповідач є працездатною, здоровою особою, що дає йому можливість працювати та утримувати дітей, представник позивача просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2-І. М., ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1200 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї відсутності не повідомив, відзиву на позов не подав, що згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, наявних у справі, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №031787 від 25.12.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 25.12.2009 року, актовий запис №14. Позивачу після розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Мула».
За час перебування у шлюбі в сторін народилися: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ИД №105797 від 23.10.2009 року, актовий запис №01), ОСОБА_5 Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ИД №013778 від 02.12.2005 року, актовий запис №03).
Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.01.2011 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 у користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.01.2011 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення набрало законної сили та є чинним.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи зі змісту довідки №84, виданої 13.03.2018 року виконавчим комітетом Лазарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2-І. М., ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом з матірю, та перебуває на її утриманні, що також вбачається з даних довідки №85, виданої 13.03.2018 року виконкомом Лазарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, встановленого положеннями ч. 2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте встановлений розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області 31.01.2011 року є меншим від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити належного утримання та виховання дітей, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня звернення до суду, суд зазначає, що згідно розяснень, даних в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», щодо визначення початку строку стягнення аліментів, слід враховувати, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом з відповідача стягуються аліменти за рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області №2-20/2011 від 31.01.2011 року, стягнення за яким може бути припинено після набуття цим рішенням законної сили, то така вимога позивача суперечить закону.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із рівності обовязків батьків утримувати дітей до повноліття, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, щодо неможливості сплати відповідачем заявленої суми аліментів відповідач не надано суду доказів, суд вважає, що позов слід задовольнити та збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.01.2011 року з 250 грн. по 1200 грн.щомісяця на кожну дитину але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити присуджений рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.01.2011 року розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 Миколаївни, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 250 (двісті пятдесяти) грн. на 1200 (одну тисячу двісті) грн.

Стягувати з ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 Миколаївни, ІНФОРМАЦІЯ_2,у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісяця на кожну дитину але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючийсуддя ОСОБА_7