справа №176/1443/18
провадження №2-о/176/29/18
У Х В А Л А

про повернення заяви

04 липня 2018 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши заяву Аббас-заде ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтоводське міське МС ГУДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, а саме: посвідки на тимчасове проживання ТР 118339, свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 298054 від 09.12.2014 року, свідоцтва про народження його дитини серія І-КИ № 523630 від 19.12.2014 року, де його прізвище зазначено як «Аббас-заде» через дефіс.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 1, п.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Як слідує із заяви та доданих до неї матеріалів, заявник просить встановити факт належності йому правоустановлюючих документів, а саме: посвідки на тимчасове проживання ТР 118339, свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 298054 від 09.12.2014 року, свідоцтва про народження його дитини серія І-КИ № 523630 від 19.12.2014 року.

Однак, вищевказані документи за своєю правовою природою не є правовстановлюючими документами, оскільки правовстановлюючий документ це документ, який підтверджує права певного суб'єкта на нерухоме майно та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

При цьому, порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Зазначені норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку зазначаються причини відмови та можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулює Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану (далі - Положення), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 26.09.2002 року за № 86/5.

Згідно з п 1.1 ст. 1 Положення внесення змін, доповнень до актових записів цивільного стану, які складено в державних органах реєстрації актів цивільного стану України, у випадках, передбачених чинним законодавством, за наявності достатніх підстав і за відсутності спору між заінтересованими особами провадиться державними відділами реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) міськрайонних управлінь юстиції.

Пункт 1.18 Положення передбачає, що відмова державних органів реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актових записів цивільного стану, поновлення та анулювання актових записів може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до діючого законодавства, оскарження відмови органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис проводиться у порядку адміністративного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку, в тому числі і в окремому провадженні, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Крім того, в силу Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на тимчасове проживання це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

З доданих до заяви матеріалів вбачається рішення Жовтоводського сектору Головного управління ДМС України вих. №1223/4277 від 14.12.2017 року про відмову в оформленні ОСОБА_2 посвідки на постійне проживання в Україні.

Оскільки посвідка на тимчасове проживання це документ, що, зокрема, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, то справа про встановлення факту належності особі такої посвідки, в розумінні ч. 3 ст. 315 ЦПК України, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає.

Крім того, в силу п.3.15 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внітрішніх справ України від 15.07.2013 № 681, рішення про відмову в оформленні посвідки або скасування раніше виданої посвідки може бути оскаржено заявником до ДМС або суду.

Зважаючи на викладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, суд прийшов до висновку про необхідність повернути заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику, оскільки вона не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

При цьому суд розяснює заявнику, що його права можуть бути відновлені шляхом внесення відповідних змін до актів громадянського стану, згідно встановлених законом процедур, або шляхом оскарження рішення про відмову в оформленні посвідки на постійне проживання в Україні в передбаченому законом порядку.

Керуючись ст. ч. 3 ст. 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Аббас-заде ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтоводське міське МС ГУДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу повернути заявнику як таку, що не підлягає судовому розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_3