Справа № 500/2826/17
Провадження № 2/500/1041/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, просить стягнути заборгованість в сумі 25070грн. 24коп. Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 серпня 2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 6395грн. 47коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 0,01 відсотка за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язань станом на 12 травня 2017 року заборгованість складає 25070грн. 24коп., яка складається з 5595грн. 48коп. заборгованості за кредитом, 1грн. 54коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6938грн. 11коп. заборгованість за пенею, 12535грн. 11 коп. штраф, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 1600грн.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що вважає, що штраф не підлягає стягненню, тому що стягується пеня.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н у вигляді анкети-заяви від 19 серпня 2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 6395грн. 47коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 0,01 відсотка за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язань станом на 12 травня 2017 року заборгованість складає 25070грн. 24коп., яка складається з 5595грн. 48коп. заборгованості за кредитом, 1грн. 54коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6938грн. 11коп. заборгованість за пенею, 12535грн. 11 коп. штраф.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК). Відповідно до ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст.599 ЦК встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню).

Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафу суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 р. у справі № 6-1374цс17).

Таким чином, із боржника на користь кредитора підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, окрім штрафу, а тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені частково.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, та відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 1600грн., які підлягають стягненню на користь Банку з відповідачки.

Керуючись ст.ст.525,526,530,549,550,599,610,611,612,625,634,638,1050,1054 ЦК України, ст.ст.11-13,76-81,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 5595грн. 48коп. заборгованості за кредитом, 1грн. 54коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6938грн. 11коп. пені та 1600грн. судових витрат, а разом 14135 (чотирнадцять тисяч сто тридцять п'ять)грн. 13коп.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в частині стягнення штрафу на суму 12535грн. 11коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 23 липня 2018 року.

Суддя: В.М.Швець