У Х В А Л А

10 липня 2018 року

м. Київ

справа № 761/7054/13-ц

провадження № 22-ц/796/6356/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплата» про стягнення суми боргу за заявою про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду позовом про стягнення суми боргу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2013 року позовну заяву задоволено частково.

20 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року заяву позивача визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 20 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначено, що позивач не був присутнім при проголошенні оскаржуваної ухвали, а її копію отримав 14 червня 2018 року, на підтвердження чого надає копію супровідного листа та конверта суду, а також копію отриманої ухвали.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе його поновити.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає також вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України &q?тт;Про судовий збір&qu&q; від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Як убачається з матеріалів справи, апелянтом не надано квитанції про сплату судового збору, проте додано копію посвідчення, виданого на ім'я ОСОБА_2, згідно якого останній має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм Закону України N 3674 від сплати судового збору учасники бойових дій звільняються виключно у разі, коли беруть участь у справах, пов'язаних з порушенням їх прав як учасників бойових дій, а не в усіх справах взагалі.

Однак, зі змісту позовної заяви, апеляційної скарги та доданих матеріалів, судом не вбачається, що вирішення позову стосується порушення прав апелянта, як учасника бойових дій, а тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України N 3674, у цьому випадку не може бути застосована.

Згідно із п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і складає 352 грн. 40 коп.

Отже, апелянту слід сплатити 352 грн. 40 коп. на реквізити Апеляційного суду м. Києва:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити заявнику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 10 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 352,40 грн.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець