Справа №560/973/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання старшого державного виконавця, погодженого начальником Дубровицького районного відділу ДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Дубровицького районного відділу ДВС ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Дубровиця, вул. Нова, 13, Рівненської області, у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов'язань за рішенням суду.

У поданні старший державний виконавець Дубровицького районного відділу ДВС вказує, що на виконанні в Дубровицькому районному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження за №52432340 з виконання виконавчого листа №569/7173/15-ц від 09 серпня 2016 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1, 02 січня 1979 року народженння на користь ОСОБА_3, суми грошових коштів сплачених в рахунок зобов'язань подружжя за період з 01 травня 2012 по 01 травня 2015 року за кредитним договором №014/2628/5/07878 від 14 грудня 2007 року у розмірі 3206,00 (три тисячі двісті шість) доларів США 00 центів. Державним виконавцем 04 жовтня 2016 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа. Станом на 01 липня 2018 року заборгованість по сплаті боргу не погашена взагалі. Боржниця ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань щодо сплати боргу. Державним виконавцем попереджено ОСОБА_1 про те, що до неї може бути застосовано захід як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Боржниця неодноразово викликалася до Дубровицького районного відділу Державної виконавчої служби. 03 квітня 2018 року державним виконавцем було надіслано виклик з повідомленням про вручення, однак на виклик боржниця не з'явилася, причини неявки не повідомила. 07 червня 2018 року було повторно надіслано виклик на який остання також не з'явилася.

В судове засідання старший державний виконавець Дубровицького районного відділу ДВС ОСОБА_2 не з'явилась, вказавши у поданні на можливість розгляду даного подання без участі представника відділу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату та час розгляду подання, про що свідчить поштове повідомлення про отримання останньою судової повістки (а.с.22).

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подання, додані до нього матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Дубровицькому районному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження за №52432340 з виконання виконавчого листа №569/7173/15-ц від 09 серпня 2016 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1, 02 січня 1979 року народженння на користь ОСОБА_3, суми грошових коштів сплачених в рахунок зобов'язань подружжя за період з 01 травня 2012 по 01 травня 2015 року за кредитним договором №014/2628/5/07878 від 14 грудня 2007 року у розмірі 3206,00 (три тисячі двісті шість) доларів США 00 центів.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з статтею 441 Цивільного процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог статті 124 Конституції України, статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання фізичними особами на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, і це дає законні підстави та право прийняти до боржника додаткові заходи примусового виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа вчинено всі можливі виконавчі дії, а саме: направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження; винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зроблено запити до відповідних органів та установ про надання відомостей про майно та дохід ОСОБА_1; зроблено запити про наявність банківських рахунків.

Крім того, державним виконавцем здійснено вихід за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Дубровиця, вул. Нова, 13, Рівненської області, однак встановлено, що за вказаною адресою боржниця відсутя (а.с.20).

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів того, що боржниця ОСОБА_1 вчиняла дії для погашення заборгованості, з'являлася за викликами державного виконавця, повідомляла про одержаний дохід чи вчиняла всі залежні від неї дії на погашення існуючого зобов'язання. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності непереборної сили та того, що боржниця є непрацездатною.

Боржниця ОСОБА_1 не виконує рішення суду, не повідомляє державного виконавця про наявність заробітку (доходу), рухомого та/або нерухомого майна, про зміну місця проживання (перебування), а також не повідомляє про наявність поважних причин, що утруднюють виконання рішення суду (за їх наявності).

Суд приходить до висновку, що вказані обставини свідчать про байдуже ставлення боржниці до обов'язку виконати рішення суду, а отже і про ухилення від його виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження боржника фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Тимчасово обмежити громадянку України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительку м. Дубровиця, вул. Нова, 13, Рівненської області, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державвний кордон України до виконання нею своїх зобов'язань покладених рішенням - виконавчим документом, а саме виконавчим листом №569/7173/15-ц від 09 серпня 2016 року, виданим Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1, 02 січня 1979 року народженння на користь ОСОБА_3, суми грошових коштів сплачених в рахунок зобов'язань подружжя за період з 01 травня 2012 по 01 травня 2015 року за кредитним договором №014/2628/5/07878 від 14 грудня 2007 року у розмірі 3206,00 (три тисячі двісті шість) доларів США 00 центів.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_4