Справа 237/3271/18
Номер провадження 6/237/156/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

До Марїнського районного суду Донецької області надійшло подання старшого державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про місце, день і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вказане подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В обґрунтування заявлених вимог державний виконавець зазначає, що на виконанні Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження № 52704997, виконавчий документ №6/751/1471/15 від 14.05.2015 року, що видав Новозаводський районний суд м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» борг в розмірі 25072,83 грн. та витрати судового збору в розмірі 243,60 грн, загальна сума складає 25316,43грн.

Водночас, наявність зазначеного у поданні державного виконавця боргу у ОСОБА_1 перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за виконавчим документом № 6/751/1471/15 від 14.05.2015 спростовується наявними у справі матеріалами.

Так, згідно доданої до подання державним виконавцем копії виконавчого документу № 6/751/1471/15 від 14.05.2015 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 25072,83 грн, витрати по сплаті третейського збору у розмірі 400,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Також, як вбачається з копії довідки від 30.11.2015 року, наданої суду ОСОБА_1, ПАТ «Альфа-Банк» по кредитному договору № 401595395 від 18.03.2014 року до ОСОБА_1 претензій не має.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, частинами 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.73 р. встановлено, що кожна людина має право, покидати будь-яку країну, включаючи свою власну, і це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, та які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому пакті.

Частинами 2-3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яку ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року та який є невідємною частиною зазначеної Конвенції, встановлено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Таким чином, оскільки державним виконавцем не доведено факт наявності у ОСОБА_1 перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за виконавчим документом № 6/751/1471/15 від 14.05.2015, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця необхідно відмовити.

Разом з тим, суд зазначає, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Дійсний факт ухилення боржника від виконання зобовязань має підтверджуватись сукупністю доказів, доданих до подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

На ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документа 17.07.18 року