АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/931/17 Номер провадження 22-ц/786/1082/18Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники процесу:

представник позивача ОСОБА_2

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2018 року, ухвалене суддею Клименко С.М.., повний текст рішення складено - дати не вказано

у справі за позовом ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Кам'янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Кам'янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання заповіту недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що він та його малолітній син ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року його бабусі ОСОБА_6, що підтверджується заповітом посвідченим нотаріусом Прокопом Д.О. 12 жовтня 2016 року, зареєстрованим за номером 1501. Після смерті заповідача відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння по АДРЕСА_1 Звернувшись до Кам'янопотоківської сільської ради для оформлення спадкових прав ОСОБА_3, дізнався, що ОСОБА_6 на початку 2017 року склала новий заповіт, посвідчений 04 січня 2017 року Кам'янопотоківською сільською радою за реєстровим записом № 1, де заповідала все своє майно відповідачу ОСОБА_5 ОСОБА_3 вважає, що його бабуся ОСОБА_6, коли посвідчувала заповіт на користь ОСОБА_5, перебувала під впливом ліків, оскільки їй було 80 років та в останні роки у неї розвивалось онкологічне захворювання і почастішали випадки не сприйняття нею дійсних подій, та вона приймала сильнодіючі ліки з наркотичним ефектом, щоб зменшити біль. Він за життя піклувався про неї, між ними були добрі стосунки і вона мала бажання залишити своє майно правнуку ОСОБА_4, його сину, а не комусь іншому, про що неодноразово говорила, а тому просив суд визнати недійсним заповіт.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2017 року залучена до участі у справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8 (а.с. 27).

23.08.2017 р. ОСОБА_3 подав суду заяву про уточнення (зміну) позовних вимог, просив суд визнати нікчемним заповіт ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5 від 04.01.2017 року, зареєстрований та посвідчений секретарем Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_8 за № 1 у спадковому реєстрі, судові витрати покласти на відповідача. Вважає, що заповіт був посвідчений неповноважною особою, підписаний не його бабусею та було порушено вимоги щодо його форми та порядку посвідчення (а.с. 50-52).

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи містять беззаперечні та належні докази, які підтверджують неможливість ОСОБА_6 самостійно прочитати та підписати заповіт, що підтверджує його невідповідність формі та порядку його посвідчення, а тому місцевий суд прийшов до помилкового висновку відмовивши в задоволенні позову.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, склала заповіт, згідно якого, заповіла все своє майно, на випадок смерті, ОСОБА_5 (а.с. 4).

Цей заповіт був прочитаний нею вголос, підписаний власноруч за місцем її проживання в АДРЕСА_1, записаний з її слів та посвідчений секретарем Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 1, яка їй роз'яснила всі права, неодноразово наголошувала на них, встановила особу, дієздатність, запитувала чи зрозумілі їй наслідки такої дії, пропонувала не поспішати, а ретельно все обдумати, проте вона зазначила, що усвідомлює яку саме дію вона вчиняє і які її наслідки і не бажає змінювати свою волю, про що власноручно зазначила під текстом заповіту. Жодного тиску при складанні заповіту ні з боку відповідача, ні з боку інших осіб на заповідача не здійснювалось, як і секретаря сільської ради, яка посвідчувала заповіт. При складанні заповіту ніяких сторонніх осіб не було.

Згідно ч.1 ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Рішенням першої сесії сьомого скликання Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 4 від 06 листопада 2015 року секретарем Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області обрано ОСОБА_8, депутата від виборчого округу № 15, та на секретаря сільської ради покладено обов'язки по виконанню нотаріальних дій на території сільської ради та веденню ДРАЦС.

У матеріалах справи відсутні будь-які медичні документи, які б підтверджували, що померла ОСОБА_6 при складанні заповіту 04 січня 2017 року мала такі захворювання, зокрема, слуху та зору, які б потребували особливого передбаченого законом порядку складання та посвідчення заповіту, зокрема, з участю свідків та особи, яка зробила б за неї підпис.

Відповідь на запит адвоката від 06.02.2018 р. за підписом головного лікаря та зав. відділення Кременчуцької першої міської лікарні про те, що ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні Кременчуцької першої міської лікарні з 03.03.2016 р. по 11.03.2016 р. з діагнозом: відкритокутова далекозайшовша компенсована медикаментозна глаукома правого ока, відкритокутова термінальна субкомпенсована глаукома лівого ока, ускладнена катаракта обох очей, та що при цій гостроті зору пацієнтка сама читати звичайний текст без окулярів та навіть і в окулярах не мала можливості (а.с. 102), не відповідає зазначеним критеріям.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання заповіту ОСОБА_6 недійсним, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з безпідставності заявлених позовних вимог, з чим погоджується апеляційний суд у складі колегії суддів.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 1 ст. 1234 ЦК України).

Згідно статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Загальні вимоги до форми заповіту визначено статтею 1247 ЦК України, згідно якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до п. 157 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 квітня 2004 року заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом.

Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції.

Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що у момент складання заповіту ОСОБА_6 не страждала фізичними вадами або хворобами, що обмежували її здатність вчинити на ньому свій підпис, а тому у секретаря Кам'янопотоківської сільскої ради Кременчуцького району Полтавської області не було підстав застосовувати правила ч. 4 ст. 207 ЦК України та посвідчувати заповіт за відсутності особистого підпису ОСОБА_6 на ньому.

Судом першої інстанції встановлено, що заповіт, складений ОСОБА_6 04 січня 2017 року, відповідає вимогам закону щодо його форми, а саме він викладений у вигляді письмового документу, підписаний власноруч заповідачем, посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування з дотриманням вимог, викладених в розділі ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011року за № 1298/20036, яка перевірила дієздатність заповідача і з'ясувала його дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок смерті.

Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем надано не було.

Отже, було дотримано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовно вчинено всі необхідні для цього дії. Позивачем не доведено допущення порушень посвідчення заповіту, які були б підставою для визнання його недійсним, а тому висновок місцевого суду, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню,є цілком обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент посвідчення заповіту померла бабуся була сліпа і майже нічого не чула, а тому, зважаючи на її стан, слід прийти до висновку про те що підпис на заповіті не її, не заслуговують на увагу, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається, як на підстави позову. Відповідь Кременчуцької першої міської лікарні від 06.02.2018 р. не є належним доказом по справі щодо стану здоров»я ОСОБА_6 на час посвідчення заповіту, матеріали справи не містять даних про те, з якого часу ОСОБА_6 страждала на вказані хвороби, чи перебувала вона на диспансерному обліку, чи проходила раніше лікування тощо.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, шо при посвідченні заповіту не було дотримано п. 7 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, оскільки при розгляді справи місцевим судом встановлено, що вимоги вказаного Порядку… були дотримані, матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновку місцевого суду.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у позові, тому апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 липня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач Дорош А.І.

Судді: Бондаревська С.М.

Триголов В.М.