Справа № 141/784/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької Я.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, у відсутність сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_4 сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно із якою 26.11.2005 року помер батько позивача ОСОБА_5, який залишив заповіт від 12.09.2005 року реєстровий номер 198 посвідчений ОСОБА_4. сільською радою Оратівського району Вінницької області на все своє майно, в тому - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області на імя позивача. Заповіт не змінено та не скасовано. Осіб, передбачених ст. 1241 ЦК України, у спадкодавця не має.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області.

Крім цього, відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не оформила право власності на вказану частину будинку, як член колгоспного двору.

Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості, у звязку з тим що за життя спадкодавця не було виготовлено технічної документації на будинок, та отримано постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Крім цього, відповідно до рішення 15 сесії 1 скликання ОСОБА_4 сільської ради народних депутатів від 21.12.1993 року «Про організацію передачі земельних ділянок в приватну власність» ОСОБА_5 для ведення особистого підсобного господарства в межах села передано земельні ділянки в приватну власність безкоштовно 0, 49 га в 2-х місцях.

Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Оратівського району Вінницької області земельні ділянки, що приватизовані ОСОБА_6 рішенням 15 сесії 1 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 21.12.1993 року розташовані: 0,39 га по вул. Київській, 66 з них: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,14 га - для ведення особистого селянського господарства; 0,10 га по вул. Київській без номера - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно із ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини згідно із ч.1 ст. 1218. ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст..1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно із ч.ч.1,3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічна норма закону закріплена в ст. 120 Земельного кодексу України.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, в тому числі 1/5 частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26.11.2005 року та 1/5 частину як члена колгоспного двору та право на 2/5 земельної ділянки по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівський район Вінницька область площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, в тому числі 1/5 частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26.11.2005 року та 1/5 частину як члена колгоспного двору; право на земельну ділянку по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівського району Вінницької області площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства; право на земельну ділянку площею 0,10 га по вул. Київській без номера в с.Якимівка Оратівського району Вінницької області - для ведення особистого селянського господарства.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_7, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду відзив, згідно якого просить позов розглядати без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 023884 від 05.12.2005 року ОСОБА_5 помер 26.11.2005 року в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області.

Згідно із заповітом від 20.11.2005 року посвідченого ОСОБА_4 сільською радою Оратівського району Вінницької області, реєстровий №198 ОСОБА_5 все належне йому майно заповідає ОСОБА_1. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині немає.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області та 1/5 частини земельної ділянки по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівський район Вінницька область площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Крім цього, після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівського району Вінницької області площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства та права на земельну ділянку площею 0,10 га по вул. Київській без номера в с.Якимівка Оратівського району Вінницької області - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №183857 від 09.12.1970 року ОСОБА_8 народилася 27.09.1970 року в. с. Якимівка Іллінецького району Вінницької області батьками якого є: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_9.

Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії І-АМ №217645 від 10.07.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб 12.06.1990 року, актовий запис №10, після чого позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Гайсинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 26.06.2018 року було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, згідно якого житловий будинок 1960 року побудови площею основи забудови 87,1 м2 інвентаризаційною вартістю 35 191грн.; складається з веранди 1960 року побудови площею основи забудови 17,7 м2 інвентаризаційною вартістю 5536 грн.; літньої кухні 1985 року побудови площею основи забудови 44,1 м2 інвентаризаційною вартістю 10 462грн.; сараю 1975 року побудови площею основи забудови 6,2 м2 інвентаризаційною вартістю 768 грн.; сараю 1985 року побудови площею основи забудови 12,6 м2 інвентаризаційною вартістю 2 041грн.; сараю 1975 року побудови площею основи забудови 24,5м2 інвентаризаційною вартістю 3 229 грн.; сараю 1981 року побудови площею основи забудови 41 м2 інвентаризаційною вартістю 9644 грн.; погріба 1979 року побудови площею основи забудови 17,3 м2 інвентаризаційною вартістю 3104 грн., а також ганок інвентаризаційною вартістю 106 грн.; колодязь інвентаризаційною вартістю 2559 грн.; огорожа інвентаризаційною вартістю 1295 грн.; ворота інвентаризаційною вартістю 329 грн.; убиральня інвентаризаційною вартістю 725 грн.

З свідоцтва про право особистої власності №26 від 14.10.1987 року виданого виконавчим комітетом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області вбачається, що головою колгоспного двору, що розташований по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області є ОСОБА_5. На вказаному свідоцтві відсутній підпис голови та печатка виконкому Новоживотівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області.

Відповідно до довідки № 111 від 29.03.2007 року виданої ОСОБА_4 сільською радою Оратівського району Вінницької області згідно погосподарської книги №01, особовий рахунок №238 житловий будинок по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області відноситься до групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 року склад двору слідуючий: ОСОБА_5 голова домогосподарства, ОСОБА_9 дружина, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_2 зять, ОСОБА_3 онук.

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Оратівського району Вінницької області №31 від 29.03.2007 року «Про переоформлення права приватної власності на житловий будинок по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області на членів бувшого колгоспного двору за громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 » вирішено переоформити документи на право приватної власності (спільної, часткової) на житловий будинок по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області за ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Видати свідоцтво про право приватної власності в рівних частках громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 замість свідоцтва №26 виданого виконкомом Новоживотівської сільської ради від 14.10.1987 року.

Згідно архівного витягу №472/01-22 від 09.07.2018 року до рішення 15 сесії 1 скликання ОСОБА_4 сільської ради народних депутатів від 21.12.1993 року «Про організацію передачі земельних ділянок в приватну власність» ОСОБА_5 для ведення особистого підсобного господарства в межах села передано земельні ділянки в приватну власність безкоштовно 0, 49 га в 2-х місцях.

Відповідно до довідки № 380 від 10.07.2018 року виданої ОСОБА_4 сільською радою Оратівського району Вінницької області земельні ділянки, що приватизовані ОСОБА_6 рішенням 15 сесії 1 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 21.12.1993 року розташовані: 0,39 га по вул.Київській,66 з них; 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд, 0,14 га - для ведення особистого селянського господарства; 0,10 га по вул. Київській без номера - для ведення особистого селянського господарства.

Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості, у звязку з тим, що за життя спадкодавцем не було виготовлено правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори №330/02-31 від 22.06.2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку № 66, розташованого по вулиці Київськеій в с.Якимівка Оратівського району Вінницької області після смерті 26 листопада 2005 року батька ОСОБА_5, тому позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні розяснення.

Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 26.11.2005 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_10, тому до спірних правовідносин слід застосовувати ЦК України (2004 року).

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічна норма закону закріплена в ст. 120 Земельного кодексу України.

Таким чином, за позивачем ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, слід визнати право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області та право на 1/5 частину земельної ділянки по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівський район Вінницька область площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26.11.2005 року. Також, за позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, слід визнати право на земельну ділянку по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівського району Вінницької області площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства та право на земельну ділянку площею 0,10 га по вул. Київській без номера в с.Якимівка Оратівського району Вінницької області - для ведення особистого селянського господарства. Крім цього, відповідно до ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР (в ред. 1963 р.), та п.1.4. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року, який набрав чинності 01.01.2004 року застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, а до відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року застосовується законодавство чинне на час виникнення правовідносин, тобто Цивільний Кодекс УРСР (в ред. 1963 р.).

Відповідно ст. 120 Цивільного Кодексу України (в ред. 1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1Г.С.В. відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул. Київська, 66 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не оформив право власності на вказану частину будинку, як член колгоспного двору та права на 1/5 частину земельної ділянки по вулиці Київській, 66 село Якимівка Оратівський район Вінницька область площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26.11.2005 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за ним таке право.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1258, 1261 ЦК України,, керуючись ст.ст. ст.ст. 1, 4, 81, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, в тому числі 1/5 частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26.11.2005 року та 1/5 частину як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на 2/5 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,25 га, що розташована по вул. Київська, 66 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, в тому числі 1/5 частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26.11.2005 року та 1/5 частину як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,14 га, що розташована по вул. Київська, 66 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га, що розташована по вул. Київська без номера в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, по вул. Київській без номера в с.Якимівка Оратівського району Вінницької області -.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ О.І. Лисак