Ухвала

Іменем України

20 липня 2018 року

м. Київ

справа № 530/532/18

провадження № 61-39613ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Приватне підприємство «Агроекологія»

суб'єкти оскарження: Шишацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасло М. М., заступник начальника Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби Коноз В. М.,

розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року у складі судді Должко С. Р. та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Приватне підприємство «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія» звернулося до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області), в якій просило поновити строк на оскарження протиправних дій суб'єкта оскарження, визнати незаконною та скасувати постанову про відкладення проведення виконавчий дій від 13 квітня 2018 року ВП № 55502081.

В обґрунтування скарги зазначило, що 13 квітня 2018 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасло М. М. на підставі статей 18, 32 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадження № 55502081 до 26 квітня 2018 року включно. Зазначена постанова не містить належного мотивування, державний виконавець протиправно відклав проведення виконавчих дій, чим завдав шкоди майновим та немайновим інтересам ПП «Агроекологія».

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року у задоволенні скарги ПП «Агроекологія» відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем здійснюються всі передбачені законом дії з примусового виконання судового рішення, а підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що при прийнятті постанови про відкладення виконавчий дій з примусового виконання виконавчого листа № 530/169/17, виданого 17 листопада 2017 року, не встановлено порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження, так само і не встановлено умисне перешкоджання посадовими особами державної виконавчої служби у виконанні вказаного виконавчого листа.

У червні 2018 року ПП «Агроекологія» подало касаційну скаргу на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги. У касаційній скарзі заявник посилається на те, що державним виконавцем помилково і систематично, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» відкладено проведення виконавчих дій внаслідок помилкової оцінки причин невиконання судового рішення, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у судовому порядку.

У касаційній скарзі заявник також просить поновити йому строк на касаційне оскарження ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року.

Перевіривши доводи указаного клопотання, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для його розгляду, оскільки заявник не пропустив строк на касаційне оскарження.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судом встановлено, що за заявою ПП «Агроекологія» про відкриття виконавчого провадження, зі сплатою авансового внеску на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасло М. М. від 11 січня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 55502081 про примусове виконання виконавчого листа № 530/173/16-ц, виданого Зіньківським районним судом Полтавської області. Боржнику надано строк на добровільне виконання рішення суду немайнового характеру.

30 січня 2018 року стягувач у виконавчому провадженні № 55502081 звернувся до державного виконавця з письмовою заявою про надання інформації щодо стану виконання боржником судового рішення, станом на 06 квітня 2018 року інформація не надана.

13 квітня 2018 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасло М. М. на підставі статей 18, 32 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 55502081 до 26 квітня 2018 року включно. Постанова мотивована тим, що виконавчий лист № 530/173/16-ц від 02 вересня 2016 року, виданий Зіньківським районним судом Полтавської області, згідно із відповіддю Зіньківського районного суду Полтавської області знаходиться в матеріалах справи, яка 26 квітня 2017 року направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ згідно з ухвалою від 16 березня 2017 року за № 6-3347ск17 та на цей час не повернута. Станом на 13 квітня 2018 року виконавчий лист № 530/173/16-ц від 02 вересня 2016 року у відділі відсутній.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Постанова про відкладення проведення виконавчих дій винесена державним виконавцем у межах наданих останньому повноважень.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки суди, правильно встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

Оскільки правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів і касаційна скарга є необґрунтованою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик