Ухвала

05 липня 2018 року

м. Київ

справа №303/2542/16-ц

провадження №61-9121ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником - ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_2, звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2016 року у вказаній вище справі через засоби поштового зв'язку. Дана касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2017 року дану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк до 4 січня 2018 року для усунення недоліків, а саме: надання документу на підтвердження повноважень представника, доплати судового збору та уточнення прохальної частини касаційної скарги. Питання щодо вирішення поновлення строку на касаційне оскарження судом не вирішувалось.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року касаційну скаргу передано на розгляд до Верховного Суду.

Вимоги ухвали суду касаційної інстанції заявником виконано.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2018 року визнано підставу для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2016 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, неповажною та продовжено строк для усунення недоліків до 19 березня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ухвалу Верховного Суду від 26 лютого 2018 року було направлено заявнику та її представнику на вказані у касаційній скарзі адреси.

Станом на 05 липня 2018 року заявник вказані в ухвалі Верховного Суду

від 26 лютого 2018 року недоліки не усунув. В Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження будь-яких матеріалів від ОСОБА_1, проте в матеріалах касаційного провадження міститься рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з відміткою про вручення 14 березня

2018 року заявнику та її представнику - ОСОБА_2

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня

2010 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі &qus,;Олександр Шевченко проти України&q? з;, та &q?ни;Трух проти України&q?ку; (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до вимог частини третьої статті 328 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу строку з дня постановлення ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2016 року, то у відкритті касаційного провадження у справі №303/2542/16-ц слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Керуючись частиною третьою статті 328 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147 - VIII,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану її представником - ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання правочину недійсним, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька