Єдиний унікальний номер 225/343/18 Номер провадження 22-ц/775/1117/2018

Єдиний унікальний номер 225/343/18
Номер провадження 22-ц/775/1117/2018
Головуючий у 1 інстанції Геря О.Г.
Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Азевича В.Б., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №225/343/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 06 квітня 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Торецьк Донецької області,

встановив:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного договору б/н від 10 січня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також позивач вказував, що свої зобовязання за вказаним договором виконав. У звязку з тим, що відповідач не виконує свої зобовязання за вказаним договором, станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 66900,70 гривень, яка складається з: 949,74 гривень заборгованість за кредитом; 57150,04 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 5138,98 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 3161,94 гривень штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 66900,70 гривень та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06 квітня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2008,34 гривень, яка складається з: 949,74 гривень заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 1058,60 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом. В іншій частині позову про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5138,98 гривень, штрафів 500 гривень (фіксована частина) та 3161,94 гривень (процентна складова) відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 52,89 гривень.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування рішення суду в частині зменшення заборгованості по процентам, відмови у стягненні пені та штрафів та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі через порушення норм матеріального та процесуального права, а також через неповно встановлені обставини, які мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII (далі за текстом Закон), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. Станом на 14 квітня 2014 року відповідачу було нарахована заборгованість по пені у розмірі 750 гривень, отже, зазначена сума підлягає стягненню. Також позивач зазначає, що враховуючи положення п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк нарахував відповідачу штраф ще у 2013 році. Таким чином, положення ст. 2 Закону не можуть бути застосовані до вимог банку щодо стягнення штрафів по кредиту. Крім того, суд першої інстанції стягнув заборгованість по процентам нараховану за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2017 року розраховану за ставкою 30,00% річних. Однак, при цьому, суд незаконно відмовив у стягненні процентів нарахованих до 01 вересня 2014 року, які складають 912,82 гривень, а також не обґрунтував чому здійснив розрахунок за ставкою 30,00% річних, а не 36,00% річних, оскільки при укладенні договору діяла ставка саме 36,00% річних, яка потім була знижена.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду відповідачем не подано.

В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не зявились, оскільки відповідно до вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 січня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 1000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 31 грудня 2017 року становить 66900,70 гривень, яка складається з: 949,74 гривень заборгованість за кредитом; 57150,04 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 5138,98 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 3161,94 гривень штраф (процентна складова).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 починаючи з травня 2013 року кредитною карткою не користувався, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснював.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, видав грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнена з відповідача, за виключенням штрафів та пені, нарахування яких є неправомірним на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, при визначенні розміру заборгованості по процентам, суд зазначив, що оскільки відповідач з травня 2013 року кредитними коштами не користувався, то при розрахунку заборгованості слід використовувати встановлену процентну ставку 2,5% щомісяця, що складає 30,00% річних.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального закону за наступних підстав.

Згідно із частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що 10 січня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості убачається, що відповідач узяті на себе зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим, за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31 грудня 2017 року становить 66900,70 гривень та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 949,74 гривень, за процентами за користування кредитом розмірі 57150,04 гривень, за пенею та комісією в розмірі 5138,98 гривень а також штрафів в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 3161,94 гривень штраф (процентна складова).

Колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 949,74 гривень, оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконував умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість за кредитом.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити зміни Тарифів банку, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

За користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, із розрахунку 360 календарних днів на рік (пункт 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг). (а.с.8-31)

Матеріалами справи встановлено, що сторони кредитного договору з оформленням картки «Універсальна» під час його укладення погодили, що банк надав відповідачу кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму заборгованості за кредитом.

При цьому у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10 січня 2012 року, наданого позивачем, зазначена процентна ставка (поточна заборгованість) 36,00 % і процентна ставка (прострочена заборгованість) 72,00%, а з 01 січня 2013 року процентні ставки поточної та простроченої заборгованості встановлені в розмірі 30,00%, з 1 вересня 2014 року - 34,80 %, з 1 квітня 2015 року - 43,20 %.

Апеляційний суд зазначає, що процентну ставку 3% щомісяця слід використовувати до 01 квітня 2015 року (дати підвищення банком процентної ставки).

Перевіряючи законність підвищення позивачем процентної ставки за користування кредитом з 01 квітня 2015 року, апеляційний суд виходить з наступного.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що з 01 квітня 2015 року процентна ставка збільшена банком до 43,2 %.

За змістом положень статті 1056-1 ЦК України проценти за кредитним договором нараховуються за користування саме кредитом (кредитними коштами), у зв'язку із чим базою для нарахування процентів є залишок суми основної (поточної та простроченої) заборгованості за кредитом, і проценти за користування кредитом не повинні нараховуватись на заборгованість із раніше нарахованих процентів та на штрафні санкції (частина друга статті 550 ЦК України).

Дослідивши надані сторонами докази по справі, апеляційний суд дійшов висновку що банк не дотримався встановленого порядку повідомлення клієнта про підвищення відсоткової ставки за кредитом, тим самим зробив це в односторонньому порядку, чим порушив вимоги ст. 1056-1 ЦК України.

Крім того, відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року з 01.09.2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01.09.2014 року 2,9%; трати клієнтів до 01.09.2014 року 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01.09.2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10 січня 2012 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2, починаючи з травня 2013 року кредитною карткою не користується, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснює, підстави для нарахування йому збільшених процентів за користування кредитом з 01 квітня 2015 року до 3,6 % на місяць (43,2 % на рік) відсутні. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 3 % щомісяця, що складає 36,00% річних.

У пункті 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 роз`яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, зокрема, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Відповідно до пункт 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

Для зясування розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитом, апеляційний суд заборгованість по тілу кредиту на 01 квітня 2015 року (день підвищення відсоткової ставки), що становить 949,74 гривень (513,49 гривень поточна заборгованість + 436,25 гривень - прострочена заборгованість), перемножує на 36,00% річних, отриманий результат ділить на 360 днів, передбачених кредитним договором, після чого результат множить на кількість днів прострочення зобовязання з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року. Отриманий результат є розміром заборгованості по відсоткам за вказаний період, що становить 955,44 гривень (949,74 х 36,00% : 360) х 1006 днів прострочки.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 31 грудня 2017 року у розмірі 3419,22 гривень (2463,78 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом у період з 10 січня 2012 року по 01 квітня 2015 року + 955,44 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року).

У частині першій статті 611 ЦК України закріплено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами першою та другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно довідки-розрахунку заборгованість відповідача станом на 31 грудня 2017 року зокрема складає: 5138,98 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 3161,94 гривень штраф (процентна складова).

Разом з тим необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 від 02.09.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно Анкети-заяви, відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно паспортних даних відповідач зареєстрован за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» затверджено в переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Ураховуючи зазначене положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 від 02.09.2014 року, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за пенею та комісією а також штрафи нараховані до 14 квітня 2014 року.

З довідки-розрахунку заборгованість вбачається, що станом на 05 квітня 2014 року відповідачу нарахована заборгованість по комісії та пені у розмірі 750 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів за кожним з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень та 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

Таким чином наявні законні підстави для нарахування штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг.

Щодо визначення розміру заборгованості штрафу (процентна складова) станом на 14 квітня 2014 року, апеляційний суд виходить з наступного розрахунку: 5% * (516,82+432,92 сума заборгованості за кредитним лімітом + 398,85 нараховані та прострочені проценти + 750 комісія), що складає 2098,59 гривень.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та неправильним застосування норм матеріального права, тому судове рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового про часткове задоволення позову.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам виходячи з наступного розрахунку:

- позовні вимоги задоволено у розмірі 7717,55 гривень, що складає 11,53 % від ціни позову (7717,55*100:66900,70).

Відповідно платіжного доручення №PROM9BCACR від 09 січня 2018 року судовий збір за подання позовної заяви та платіжного доручення №PROM6BKA6V від 06 червня 2018 року судовий збір за подання апеляційної скарги судові витрати АТ КБ «Приватбанк» складають 4405 гривень (1762+2643).

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 507,90 гривень (4405*11,53%) на відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 06 квітня 2018 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором: за тілом кредиту в розмірі 949,74 гривень, за відсотками за користування кредитом в розмірі 3419,22 гривень, за пенею та комісією в розмірі 750 гривень, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, штраф (процентна складова) в розмірі 2098,59, а всього 7717,55 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 507,90 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: