Ухвала

05 липня 2018 року

м. Київ

справа № 216/6226/15-ц

провадження № 61-2341св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідач - ОСОБА_4.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року у складі судді Бондарєвій О. І. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У лютому та квітні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом та уточненням до нього до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор плюс»), про визнання договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» нікчемним у тій частині, що стосується прав і обов'язків ОСОБА_4 у зв'язку з порушенням сторонами правочину публічного порядку при його укладанні, а також застосування до нікчемного правочину наслідків його недійсності, встановлені частиною першою статті 236 ЦК України та визнання його недійсним в частині, що стосується прав, обов'язків і законних інтересів ОСОБА_4, із моменту його вчинення.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року зустрічний позов повернуто ОСОБА_5 та роз'яснено право на звернення до суду із зазначеним позовом у порядку цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ТОВ «Кредитні ініціативи» позовні вимоги до ОСОБА_4 виникли з укладеного між сторонами кредитного договору, проте зустрічний позов ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, поданий до суду з приводу визнання договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» нікчемними у тій частині, що стосується прав і обов'язків ОСОБА_4, тобто предметом зустрічного позову є господарські правовідносини між трьома різними суб'єктами господарювання щодо укладених договорів факторингу, а тому їхнє об'єднання із заявленим позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення кредитної заборгованості є недоцільним.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із висновками суду та зазначив також, що зустрічний позов пред'явлено представником відповідача з порушенням частини першої статті 123 ЦПК України.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У січні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року у складі судді Бондарєвій О. І. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року, в якій просила скасувати зазначені судові рішення та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій цивільній справі.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик