Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1988/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №283/1988/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 30 березня 2018 року, яка постановлена під головуванням судді Тимошенка А.О. в м. Малині,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 Просить в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 липня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у предметі іпотеки.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 30 березня 2018 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишена без розгляду на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що 19 січня 2018 року представником позивача подано клопотання про проведення судового засідання 20 лютого 2018 року в режимі відеоконференції у зв'язку з тим, що Малинський районний суд Житомирської області знаходиться на значній відстані від м. Житомира. У іншому клопотанні від 20 лютого 2018 року банк просив проводити розгляд справи за відсутності його представника на підставі наявних у справі матеріалів та з урахуванням його письмових пояснень щодо суми заборгованості. У разі неможливості розгляду справи у відсутності його представника просив повторно на підставі частини п'ятої ст.212 ЦПК України забезпечити проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки на дану дату було призначено шість судових засідань за участю банка. У чергове судове засідання 30 березня 2018 року представник позивача не з'явився, оскільки приймав участь у іншому судовому засіданні, про що повідомив суд. Одночасно підтримав попереднє клопотання про розгляд справи у відсутності представника банка, а у разі неможливості втретє попросив забезпечити проведення розгляду справи у режимі відеоконференції. Суд залишив заяву без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача, послався на визнання участі представника позивача обов'язковою, хоча банк бажав прийняти участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, заявляв з цього приводу своєчасно клопотання, але суд безпідставно відмовляв у їх задоволенні, чим фактично перешкодив позивачу прийняти участь у розгляді справи. При цьому не враховано наявність у матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи без участі його представника.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року явку представника позивача визнано обов'язковою у зв'язку із суперечностями позовних вимог, які на думку суду не дають можливості розглянути справу (а.с.134). Розгляд справи відкладено на 20 лютого 2018 року в зв'язку з неявкою представника позивача, явка якого визнана обов'язковою (оформлено всупереч вимог Цивільного процесуального кодексу України, редакція якого чинна з 15 грудня 2017 року, журналом судового засідання від 11 січня 2018 року, а.с.133).

Письмовим клопотанням, яке надійшло до суду 19 січня 2018 року, банк просив забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, посилаючись на те, що Малинський районний суд Житомирської області знаходиться на відстані більше ніж 120-130 км від міста Житомира (а.с.139).

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2018 року в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено з посиланням на ту обставину, що явку представника банка визнано обов'язковою, що на думку суду першої інстанції відповідає положенням частини першої ст.212 ЦПК України (а.с.142).

На дану ухвалу банк відреагував, направивши до суду клопотання, яке надійшло 20 лютого 2018 року (а.с.145). У клопотанні банк просив, пояснюючи причину неможливості особистої участі свого представника як значною віддаленістю Малинського районного суду від міста Житомира, так і призначеними на 20 лютого 2018 року шістьма судовими засіданнями за участю банка, проводити розгляд справи за відсутності його представника на підставі наявних у справі документів та, враховуючи письмові пояснення банку, викладені у даному клопотанні щодо суми заборгованості. У випадку неможливості розгляду справи за наданими документами без представника банка повторно просив на підставі частини п'ятої ст.212 ЦПК України забезпечити проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2018 року вдруге банку було відмовлено у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції з тим же обґрунтуванням, яке зазначено вище (а.с. 147). У зв'язку з тим, що представник банку не з'явився до Малинського районного суду Житомирської області розгляд справи було відкладено на 30 березня 2018 року (протокол судового засідання від 20 лютого 2018 року, а.с.146 зворот).

Клопотанням, яке надійшло до Малинського районного суду Житомирської області 30 березня 2018 року, банк повідомив суд про те, що бажає прийняти участь у судовому засіданні, але суд відмовами у призначенні судового засідання у режимі відеоконференції чинить позивачу перешкоди в реалізації його прав та обов'язків (а.с.151-152). Одночасно у клопотанні зазначається про розгляд справи за відсутності його представника, а у разі неможливості розгляду справи за наданими документами без участі представника втретє на підставі частини п'ятої ст.212 ЦПК України банк просив забезпечити проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира.

Із вищевикладеного слідує, що банк повідомляв суд завчасно про причини неявки свого представника. Реагування банка на ухвали суду свідчить про те, що позивач не втратив інтересу до даної справи. Намагаючись виконати вимоги суду щодо участі свого представника у розгляді справи, тричі направляв до суду клопотання про призначення відеоконференції. Разом із тим суд, визнавши участь представника банка обов'язковою, не створив умов для реалізації останнім своїх прав та обов'язків. Неявки представника банка не перешкоджали вирішенню спору, оскільки банк у письмовому вигляді усунув протиріччя, які мала позовна заява.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що через визнання явки представника позивача обов'язковою неявка останнього безпосередньо до Малинського районного суду Житомирської області у судові засідання на 20 лютого 2018 року та 30 березня 2018 року була достатньою підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Залишаючи позову заяву без розгляду, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що від банку двічі надходили заяви про розгляд справи за відсутності його представника.

Навіть у контексті положень частини першої ст.128 та частини першої ст. 212 ЦПК України наявність заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача та за наявності письмового усунення протиріч позовної заяви неявка представника не перешкоджала вирішенню спору, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п'ятою ст.223 ЦПК України, навіть якщо участь представника позивача була визнана обов'язковою.

Порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує право банку на доступ до правосуддя. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Справа не знаходить вирішення з жовтня 2016 року.

Із огляду на вищевикладене, відповідно до положень ст.379 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і направляє справу для продовження розгляду до Малинського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 30 березня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 09 липня 2018 року.