Справа № 460/2881/18
Провадження №2/460/1448/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04.07.2018 рокум.Яворів

суддя Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєва Н.А.,

ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 організації "ОСОБА_2 контроль Яворівщини" про визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності і принижують ділову репутацію, спростування таких відомостей та відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 організації "ОСОБА_2 контроль Яворівщини" про визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності і принижують ділову репутацію, спростування таких відомостей, зобов'язання публічно вибачитися, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8000 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

В порушення п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року з наступними змінами, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час подання заяви складає 704,80 грн., та позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У разі коли в позовній заяві обєднано одну позовну вимогу немайнового характеру, то позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується за кожну позовну вимогу.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем подано клопотання про відтермінування сплати судового збору до вирішення справи по суті.

У відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але враховуючи майновий стан сторони та не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На обґрунтування заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору позивач не навів доводів і не подав жодних доказів на підтвердження тих обставин, що передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як підстави для відстрочки сплати судового збору.

Враховуючи, що позивачем до клопотання не надано суду безспірних доказів на підтвердження його майнового стану на дату звернення до суду з позовною заявою, а також обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, наявність виняткових випадків для застосування спеціальних заходів, приходжу до висновку про відмову позивачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позовна заява містить дві позовні вимоги немайнового характеру, позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди та позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, а отже позивачу слід сплатити 704,80 грн. + 704,80 грн.+ 1762 грн.+1762 грн.

Судовий збір за подання позову до Яворівського районного суду Львівської області сплачується на рахунок отримувача УДКСУ в Яворівському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38011710, банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) 825014 , рахунок отримувача 0699, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем не конкретизивоно в чому полягає завдана йому матеріальна шкода.

Згідно п.п.12, 13 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27 лютого 2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Згідно п. 14 зазначеної постанови встановлено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на те, що оспорювана інформація розміщується на сторінці відповідача ГО «ОСОБА_2 контроль Яворівщини» в соціальній мережі «Facebook», позивач стверджує, що дана веб-сторінка належить відповідачу ГО «ОСОБА_2 контроль Яворівщини», при цьому позивачем не надано доказів належності даної веб-сторінки відповідачу ГО «ОСОБА_2 контроль Яворівщини».

Як вбачається із доданих до позову доказів, позивачем не надано доказів, що інформація, яку він просить спростувати, оприлюднена саме ГО «ОСОБА_2 контроль Яворівщини».

Окрім того, позовні вимоги не конкретизовані, позивач просить спростувати неправдиву інформацію та не зазначає яку саме, точну дату опублікування такої.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

В цілому, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та усунути вказані недоліки у встановлений судом строк, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику разом з доданими до неї документами.

За таких обставин, керуючись ст.ст.185, 194 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 організації "ОСОБА_2 контроль Яворівщини" про визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності і принижують ділову репутацію, спростування таких відомостей та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Кондратьєва