Ухвала

19 липня 2018 року

м. Київ

справа 450/1495/17

провадження № 61-38124ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про усунення порушень правонаступництва і спадкоємності,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просив визнати його спадкоємцем і правонаступником права власності на земельну ділянку в 0,06 га, видану для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 і приватизовану на ім'я ОСОБА_3 згідно архівних документів.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2018 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2018 року, в якій просить указані судові рішення скасувати та ухвалити нове справедливе рішення.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційним судом перекручено те, що всі необхідні докази заявником подано, а саме: довідки обласного архіву Львівської області та Пустомитівського районного архіву, і витребовувати судом вже нічого не було потрібно.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навів жодної підстави оскарження рішення в касаційному порядку.

Мотивувальна частина касаційної скарги складається із 5 рядків і формального посилання на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2018 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак