Справа №635/2243/18
Провадження № 2/635/1870/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції та 3% річних, третя особа: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму інфляції в розмірі 81749,89 гривень та 3% річних в розмірі 9980,94 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вироком апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2001 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.12, ч.4 ст. 117, п.е, п.ж ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) та ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (в редакції 2001 року) та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з відшкодуванням ОСОБА_1 спричиненої моральної шкоди в розмірі 25000,00 гривень та матеріальної шкоди в розмірі 3150,00 гривень. 19 квітня 2002 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби в Харківському районі відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за вироком суду в частині стягнення коштів. З 2002 року до 2010 року відповідач жодного платежу на погашення суми шкоди не виконував. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми повністю задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь позивача суму інфляційних нарахувань в розмірі 42760,56 гривень, 3% річних в розмірі 7313,90 гривень та судові витрати. Загальний розмір стягнення за рішенням суду від 16 червня 2011 року складає 50695,21 гривень; нарахування суми інфляції та 3% річних виконано за період з 19 квітня 2002 року до 21 січня 2011 року. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, вимоги позивача задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача суму інфляційних нарахувань в розмірі 16070,03 гривень, 3% річних в розмірі 6869,45 гривень та суму судового збору в розмірі 243,60 гривень. Загальний розмір стягнення за рішенням суду від 27 жовтня 2014 року складає 23183,08 гривень; нарахування суми інфляції та 3% річних виконано за період з 28 травня 2010 року до 22 липня 2014 року. За розпорядженням ВДВС Харківського району Харківської області відповідач провів оплати у період з 03 грудня 2009 року до 12 березня 2016 року в загальному розмірі 12259,44 гривень. Станом на 02 квітня 2018 року не погашена сума боргу складає 89769,29 гривень. Отже, на день звернення до суду з позовом, відповідач шкоду не відшкодував, що є підставою для стягнення з нього суми заборгованості в загальному розмірі: 91730,83 гривень, з яких: сума інфляції в розмірі 81749,89 гривень та 3% річних в розмірі 9980,94 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 2018 року відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.

Представник Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцезнаходженням.

Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано.

Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, враховуючи заяву позивача , вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що вироком апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2001 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 17, ч. 4 ст. 117, п.е, п. ж ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) та ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України (в редакції 2001 року) та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000,00 гривень та матеріальної шкоди в розмірі 3150,00 гривень.

19 квітня 2002 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби в Харківському районі відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-72 від 12 жовтня 2001 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28150,00 гривень.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2011 року по цивільній справі № 2-3065/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, повністю задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь позивача суму інфляційних нарахувань в розмірі 42760,56 гривень та 3% річних в розмірі 7313,90 гривень; судові витрати, з яких судовий збір в розмірі 500,75 гривень та інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 120,00 гривень. Загальна сума боргу відповідача за цим рішенням складає 50695,21 гривень (період нарахування суми інфляційних та 3% річних становить з 19 квітня 2002 року до 21 січня 2011 року).

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року по цивільній справі № 635/7725/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції та 3% річних, задоволено вимоги позивача та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляції в розмірі 16070,03 гривень, 3 % річних 6869,45 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 гривень. Загальна сума боргу відповідача за цим рішенням складає 23183,08 гривень (період нарахування суми інфляційних та 3% річних становить з 28 травня 2010 року до 22 липня 2014 року).

Відповідно до листа міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1087 від 27 березня 2018 року, на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-72 від 06 березня 2002 року, що видав Апеляційний суд Харківської області; № 2-3065/11 від 04 листопада 2011 року, що видав Харківський районний суд Харківської області та № 635/7725/14-ц від 31 грудня 2014 року, що видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу. Згідно перевірки депозитного рахунку відділу на рахунок стягувача ОСОБА_1 за період з 19 квітня 2002 року до 16 січня 2018 року надійшли грошові кошти в розмірі 12259,00 гривень; остання сума, що надійшла згідно розпорядження державного виконавця від 12 березня 2016 року в розмірі 395,00 гривень.

Станом на 10 квітня 2018 року не погашеною відповідачем перед позивачем є сума в розмірі 89769,29 гривень.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку

- сума інфляції складає 81749,89 гривень, з яких:

за період з 23 липня 2014 року до 11 березня 2016 року 54639,56 гривень (54639,56 гривень = 144803,85 гривень (проіндексована сума боргу) 90164,29 гривень (сума боргу за вказаний період);

за період з 12 березня 2016 року до 02 квітня 2018 року 27110,33 гривень (27110,33 гривень = 116879,62 гривень (проіндексована сума боргу) 89769,29 гривень (сума боргу за вказаний період);

Отже, загальна сума інфляції за період з 23 липня 2014 року до 02 квітня 2018 року складає 81749,89 гривень (81749,89 гривень = 54639,56 гривень (сума інфляції за період з 23 липня 2014 року до 11 березня 2016 року) +27110,33 гривень (сума інфляції за період з 12 березня 2016 року до 02 квітня 2018 року).

- сума 3% річних за період з 23 липня 2014 року до 02 квітня 2018 року складає 9980,94 гривень, з яких:

3% річних за період з 23 липня 2014 року до 11 березня 2016 року в розмірі 4431,18 гривень (4431,18 гривень = 7,41 (розмір 3% річних за день: 90164,29 гривень (сума боргу у вказаний період х 0,000082191 (коефіцієнт) х 598 (кількість прострочених днів);

3% річних за період з 12 березня 2016 року до 02 квітня 2018 року в розмірі 5549,76 гривень (5549,76 гривень = 7,38 (розмір 3% річних за день: 89769,29 гривень (сума боргу у вказаний період х 0,000082191 (коефіцієнт) х 752 (кількість прострочених днів).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини непогашення боргу перед позивачем на відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, враховуючи що відповідач не виконав зобовязання перед позивачем про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, тому суд задовольняє вимоги позивача та стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляції в розмірі 81749,89 гривень та 3% річних в розмірі 9980,94 гривень.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 06 квітня 2018 року при предявленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляції в розмірі 81749 (вісімдесят одна тисяча сімсот сорок девять) гривень 89 копійок та 3 % річних в розмірі 9980 (девять тисяч девятсот вісімдесят) гривень 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, селище Пісочин, АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії МК № 072103, виданий Пісочинським ВМ в Харківській області 19 листопада 1998 року, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, селище Пісочин, АДРЕСА_2.

Третя особа: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, місцезнаходження: місто Харків, проспект Гагаріна, 181 Ж, 5-й поверх.

Повне судове рішення складено 09 липня 2018 року.

Суддя О.М. Пілюгіна