Справа № 466/2446/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Окілка В.М.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування ,-

установив:

30.03.18 р. позивачі звернулися до суду з заявою, в якій, з врахуванням уточнених вимог просили суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності на будинок № 25 на вул. Липинського у м. Львові загальною площею 99,3 кв.м. в порядку спадкування по смерті матері ОСОБА_6, яка померла 20.04.04 р.

Свої вимоги мотивують тим, що після смерті матері вони звернулись до нотаріуса та фактично прийняли спадщину, проте вони не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.96р., матері ОСОБА_6 на праві власності належала 1/2 частка вказаного будинку з господарськими будівлями. Інша 1/2 частка належала ОСОБА_7, який у 2003 році звернувся до Шевченківської райадміністрації ОСОБА_5 міської ради із заявою про поділ будинку з присвоєнням окремих поштових адрес. Так, розпорядженням Шевченківської райадміністрації від 15.07.2003 року №753 будинковолодіння за адресою м. Львів, вул. Липинського, 25 було розділено на два самостійних з присвоєнням окремих поштових адрес, а саме 1/2 частині будинку, належній на праві власності матері залишено поштову адресу м. Львів, вул. Липинського, 25, а іншій, що належала ОСОБА_7 номер 25 «а».

Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину , як на цілий обєкт не вдається можливим, оскільки не було здійснено повний поділ будинку і спадкодавцем не було отримано свідоцтва про право власності на цілий обєкт. А згідно існуючого свідоцтва, матері належить не цілий будинок, а лише його половина. Таким чином, через відсутність документів, що підтверджують право власності на будинок, оскільки мати за життя таких не оформила, змушені звернутись до суду.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову та уточнень. Зокрема просили визнати, що кожному із спадкоємців належить по 1 / 2 частці спадкового майна.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 20.04.2004 року померла мати позивачів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про смерть від 21.04.04р.

20.12.04р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась в 3-тю ОСОБА_5 держнотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та була заведена спадкова справа № 1089/2004.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.12.1996 року державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_6 на праві власності належала 1/2 частка будинку по вул. Липинського, 25 у м. Львові.

Інша 1/2 частка зазначеного будинку належала ОСОБА_7, який у 2003 році звернувся до Шевченківської районної адміністрації ОСОБА_5 міської ради із заявою про поділ будинку з присвоєнням окремих поштових адрес.

Так, згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації ЛМР від 15.07.2003 року №753, будинковолодіння за адресою м. Львів, вул. Липинського, 25 було розділено на два самостійних з присвоєнням окремих поштових адрес, а саме 1/2 частині будинку, належній на праві власності ОСОБА_6, залишено поштову адресу: м. Львів, вул. Липинського, 25, а іншій 1/2 частині, що належала ОСОБА_7 присвоєно номер 25 «а».

Таким чином, після прийняття розпорядження Шевченківською районною адміністрацією, ОСОБА_6 стала власником окремого будинку №25 по вул. Липинського у м. Львові в цілому, проте за життя не оформила документів, які б підтверджували її право власності на вказаний будинок №25. Вказаний будинок складався з двох житлових кімнат площею 12,0 кв.м та 17,2 кв.м , загальна площа 29 , 2 кв.м.

Як передбачено статтею 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виходячи із поданих ними свідоцтв про народження є доньками померлої ОСОБА_6 , тобто спадкоємцями першої черги. Як вбачається із копії спадкової справи по смерті останньої, інших спадкоємців , крім позивачів, немає.

Відтак, в силу дії ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивачі лише в судовому порядку можуть захистити свої права.

Оцінюючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,81,263-265 ЦПК України, ст.ст. 15,345,1216, 1261 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності - по 1 / 2 частці за кожним , на будинок № 25 на вул. Липинського у м. Львові , загальною площею 29,2 кв.м. , що складається з двох житлових кімнат площею 12,0 кв.м та 17, 2 кв.м, в порядку спадкування по смерті матері ОСОБА_6, яка померла 20.04.04 р.

Позивачі: ОСОБА_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_5 міська рада, адреса: 79000, м. Львів, площа Ринок, 1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_9