Ухвала

16 липня 2018 року

м. Київ

справа № 7466/4795/17

провадження № 61-38948ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Львівської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями та бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня

2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що він звільнений від сплати судового збору у цій справі, посилаючись на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» та статтю 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а тому вважає, що учасники таких справ звільнені від сплати судових витрат. Однак посилання на зазначені норми є безпідставними та не слугують підставою для не сплати судового збору Державною казначейською службою України у вказаній справі, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Однак оскаржувані судові рішенні у цій справі ухвалені за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, а не за заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Тому відсутні підстави для звільнення Державної казначейської служби Українивід сплати судового збору за подання касаційної скарги.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми .

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн 00 коп.

З огляду на наведене, за подання та розгляд касаційної скарги заявнику слід сплатити

1 280 грн 00 коп. (640 грн 00 коп.*200%).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 280 грн 00 коп., який повинен бути перерахований за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерськ. р.-ні./Печерськ.р.-н/22030102., , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку: 207.

За змістом частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2018 року у залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених вище недоліків до 13 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик