У х в а л а

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 173/1367/17-ц

провадження № 61-40092 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня

2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк» про стягнення коштів у розмірі 28 тис. грн за договором банківського вкладу від 11 квітня 2014 року.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року у складі головуючого судді Петрюк Т. М. позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 27 тис. грн, за договором банківського строкового вкладу (депозиту) від 11 квітня 2014 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня

2018 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Каратаєвої Л. О.,

Ткаченко І. Ю. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» (далі - ПАТ АКБ «Індустріалбанк») залишено без задоволення. Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ АКБ «Індустріалбанк», в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ПАТ АКБ «Індустріалбанк» надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень, оскільки згідно відбитку штампу на поштовому конверті подана 6 липня

2018 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки банк своєчасно направив касаційну скаргу на адресу апеляційного суду, проте вона була повернута у зв'язку з порушенням порядку її подання, надавши відповідні докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 28 тис. грн, яка станом на 1 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом а)

пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом підпункту а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проте, наведені заявником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у даній справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у цій категорії справ судова практика стабільна і незмінна, тому у Верховного Суду відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарги не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ АКБ «Індустріалбанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству акціонерному комерційному банку «Індустріалбанк» строк на касаційне оскарження рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

від 19 жовтня 2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. І. Гулько