26 червня 2018 року місто Чернігів
Справа №751/2188/18
Провадження№2/751/761/18
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.
секретаря судового засідання Дасюк Н.В.
учасники справи:
позивач Чернігівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня»
відповідач ОСОБА_1 (не прибула)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 виклад позиції позивача
Чернігівська місцева прокуратура звернулась в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 2 197 грн 27 коп, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину (а.с.1-6).
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.07.2017 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, з іспитовим строком два роки. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21.12.2017 року вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.07.2017 року змінено та виключено з мотивувальної частини вироку суду обставину, яка обтяжує покарання «вчинення злочину щодо малолітньої дитини», в іншій частині вирок суду залишено без змін. Потерпіла ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні у КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» у відділенні травматології з 13.09.2016 року по 21.09.2016 року. Вартість перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період становить 348 грн 73 коп, витрати на заробітну плату та нарахування на заробітну плату становлять 1848 грн 54 коп. Таким чином загальна вартість лікування потерпілої становить 2197 грн 27 коп, які підлягають стягненню з відповідача.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
У судове засідання прокурор не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.45).
Представник позивача КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» у судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а.с.44).
Відповідач у судове засідання повторно не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
З урахуванням вищевикладеного судом 26.06.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.07.2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком два роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки (а.с.7-13).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21.12.2017 року вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.07.2017 року змінено та виключено з мотивувальної частини вироку суду обставину, яка обтяжує покарання - «вчинення злочину щодо малолітньої дитини». В іншій частині вирок суду залишено без змін (а.с.22-21).

Вищевказаним вироком було встановлено, що 13 вересня 2016 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Vоlkswagen LТ 28», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухалась в місті Чернігові по вулиці Гагаріна зі сторони вулиці Дніпровська в напрямку вулиці Ріпкинська. Рухаючись у вказаному напрямку, по вулиці Гагаріна під залізничним мостом, ОСОБА_1, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та її змінами, не впоралась з керуванням керованого нею транспортного засобу, внаслідок чого перетнула суцільну лінію розмітки та виїхала на зустрічну смугу руху де здійснила зіткнення з автомобілем марки «МАZDА 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по своїй смузі руху у зустрічному їй напрямку. У результаті ДТП малолітня пасажирка автомобіля марки «МАZDA 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, 2014 р.н, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого підокісного перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині діафізу без зміщення, гематоми лобної ділянки голови, саден та забиття м'яких тканин лоба, черевної стінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1075 від 24.10.2016 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я, на строк більше ніж 21 добу.

Згідно листа КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» № 35-30/1141 від 20.06.2017 року ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології з 13.09.2016 року по 21.09.2016 року 8 ліжко-днів; вартість перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період становить - 348,73 грн; витрати на заробітну плату та нарахування на заробітну плату становлять 1848,54 грн, разом за вказаний період 2197,27 грн (а.с.23).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Тобто, законодавство покладає обов'язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктом 2 Порядку, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора.

Пунктом 4 Порядку також передбачено, що стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Аналогічні роз'яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 (і змінами і доповненнями) «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», в пункті 6 якої роз'яснено, що звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Оскільки витрати на лікування потерпілої обраховані закладом охорони здоров'я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених нею у стаціонарі та вартості витрат на її лікування в день, тому суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача 2 197,27 грн в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3) на користь Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» (місцезнаходження: вул. Пирогова, буд.16 м. Чернігів, 14005, р/р 2677 в ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) 2 197 (дві тисячі сто девяносто сім) грн 27 коп в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп на користь ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код , МФО 820019, ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01.07.2018 року.

Суддя Н. В. Маслюк