АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження №22-ц/796/6197/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача ПоліщукН.В.

суддів Білич І.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва, постановлену суддею Усатовою І.А. 31 травня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю &quві;ЗЕНМЕХ&q?іс; про стягнення заборгованості за договором поставки, штрафних санкцій, інфляційних збитків та трьох відсотків річних,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення з ТОВ &q?м ;ЗЕНМЕХ&q?нн; заборгованості за договором поставки, штрафу, інфляційних збитків та 3% річних.

Вимоги обґрунтовує тим, що раніше займалась підприємницькою діяльністю, була зареєстрована як фізична особа-підприємець, 19 березня 2017 року між ТОВ &qu б;ЗЕНМЕХ&qu7 ; та ФОП ОСОБА_2 укладено договір поставки, проте ТОВ &q?ог;ЗЕНМЕХ&q?вк; розрахунків за цим договором не здійснило.

01 червня 2017 року до ЄДРЮОФОГФ внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у зв&q?и-;язку із чим і звернулась до Солом&q?зк;янського районного суду міста Києва з цим позовом.

Ухвалою Солом&qu"s;янського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що закриваючи провадження у справі, суд не дослідив та не навів своїх мотивів стосовно викладених обставин про припинення підприємницької діяльності та незаконно відмовив у відкритті провадження у справі. Посилається на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №593/793/14-ц (провадження №14-43цс18).

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з&qu#2;явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що сторони договору є суб&quві;єктами підприємницької діяльності, спір виник з господарських зобов&q?го;язань, відтак підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Наведені процесуальні норми дають підстави для висновку про те, що фізичним особам, які не є підприємцями, надано право звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Оскільки спір у цій справі виник щодо виконання правочину (договору поставки) у господарській діяльності , укладеного між ТОВ &q?ял;ЗЕНМЕХ&q?кл; та ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи за правилами господарського судочинства.

Посилання в апеляційної скарзі на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №593/793/14-ц (провадження №14-43цс18) колегія суддів уважає помилковим з огляду на таке.

У справі №593/793/14-ц спір виник щодо усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, шляхом примусового знесення самовільної прибудови. Позов мотивовано тим, що відповідачі самовільно звели прибудову до двопорхової будівлі, чим спричинили позивачу перешкоди у доступі до мансарди належного їй торгівельного павільону. Тобто спір виник не з приводу укладання, зміни, розірвання чи виконання правочинів у господарській діяльності, а щодо користування нерухомим майном. При цьому правовідносини сторін та подання позовної заяви до суду мали місце до 15 грудня 2017 року, тобто під час дії ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, яким було встановлено, що фізична особа не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 379, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

В.В.Соколова