РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання Ленчицькій А.Б,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

за участю відповідача - ОСОБА_2,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 27 грудня 2002 року, відповідно до умов договору купівлі-продажу позивач придбав трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 66,7 кв. м.

З моменту придбання і до 2015 р. ОСОБА_4 із відповідачем проживав сімєю в даній квартирі. Проте, сімейні відносини не склалися і в листопаді 2015 р., він в судовому порядку розпочав процес розлучення. У відповідь на це ОСОБА_2 позбавила його можливості користуватися житлом.

26 грудня 2015 р., коли позивач прийшов до дому, відповідач разом із ОСОБА_5 розпочала сварку, яка в подальшому переросла у штовханину з істерикою. Після цього ОСОБА_2 замінила замки у вхідних дверях, внаслідок чого він не має доступу до житла. Кожен його прихід супроводжується сваркою і погрозами на його адресу та закінчується тим, що його не впускають у квартиру.

Позивач посилається на те, що відповідач своїми протиправними діями позбавила його можливості користування житлом, яке належить йому на праві власності, чим порушено його конституційні права на житло та на власність.

Просить вселити ОСОБА_4 в кв. № 24. буд. 10/1 по вул. М. Гречка у м. Хмельницькому та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод в користуванні житлом;

- зобов'язати ОСОБА_2 видати ОСОБА_4 ключі або їх дублікати від вхідних дверей АДРЕСА_2;

- встановити порядок користування АДРЕСА_2, виділивши в користування ОСОБА_4 кімнату жилою площею 17,8 кв. м., а в користування ОСОБА_2 кімнати жилою площею 13,0 кв. м. та 10,0 кв. м. кухню, ванну кімнату, туалет, коридор, балкон залишити в загальному користуванні сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просили позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві, вказавши, що позивачу належить 1/2 частина означеної квартири.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, вказавши, що відповідач чинила перешкоди позивачу у проживанні в означеній квартирі, оскільки він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, забезпечений житлом, неправомірно поводив себе по відношенню до відповідача, що викликало у неї страх перед ОСОБА_4 Однак у подальшому відповідач пояснила, що вона не чинить перешкоди позивачу у користуванні житлом, він може безперешкодно ним користуватись.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного пава, у разі його порушення, невизнання або оспорювання та відповідно до статті 16 ЦК України вимагати припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у власності будинок(квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_3.

Між сторонами з 2015 року тривають неприязні стосунки.

ОСОБА_2, як співвласник означеної квартири, чинить ОСОБА_4 перешкоди у проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний факт підтверджується показами як свідка ОСОБА_6 та не спростовується відповідачем.

Домовитися про спільне користування означеною квартирою сторони не можуть, оскільки ОСОБА_2 наполягає на тому, щоб позивач не вселявся у квартиру АДРЕСА_4, а продовжував проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки між ними склались неприязні стосунки.

Суд приходить до висновку, що позивач у відповідності до вимог ст.ст. 81, 83 ЦПК України надав докази в обґрунтування позовних вимог, тому суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту.

Слід зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_4 житловим приміщенням, вселивши його у АДРЕСА_5.

Судом встановлено, що сторонам належить по ? частині квартири АДРЕСА_6 загальною площею 66, 7 кв.м., житловою площею 40, 8 кв.м., тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належить по 20, 4 кв. м. житлової площі.

Суд приходить до висновку, що у користування може бути виділено ізольовані житлові кімнати, ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,8 кв. м., ОСОБА_2 - житлові кімнати площею 13 кв. м. та 10 кв. м., кухню, ванну кімнату, туалет, балкон залишити у спільному користуванні.

Розподіл судових витрат здійснено відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 10, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 9, 150, 155 Житлового кодексу України, ст. ст. 16, 358, 386, 391 Цивільного кодексу України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП № НОМЕР_1) не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП № НОМЕР_2) житловим приміщенням, вселивши його у квартиру АДРЕСА_7.

Встановити порядок користування квартирою № 24 будинку № 10/1 по вул. М. Гречка в м. Хмельницькому, виділивши ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,8 кв. м., ОСОБА_2 - житлові кімнати площею 13 кв. м. та 10 кв. м., кухню, ванну кімнату, туалет, балкон залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1409 грн. у дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.07.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.