Справа № 274/5442/17
Провадження № 2/0274/1077/18
Рішення
Іменем України

25.07.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -

В с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 , 1975 р.н. на її користь аліменти, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 23 років, або до закінчення навчання.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2005 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у них з відповідачем є син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення залишився проживати разом з нею. 13.12.2017 року синові виповнилося 18 років, проте у зв"язку з тим, що він є студентом денної форми навчання, не має можливості влаштуватися на роботу та забезпечити собі належний рівень життя самостійно вона вимушена звернутися до суд із зазначеним позовом. Відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу синові, хоча працює офіційно, має високу заробітну плату, тобто має можливість сплачувати аліменти на час навчання сина.
03.03.2018 року відповідачем ОСОБА_6 надано відзив на позовну заяву, згідно якого він зазначив, що просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог повністю, з тих підстав, що позивачка не навела жодного доказу щодо потреби матеріальної допомоги синові та його можливості надавати таку допомогу ( а.с.28-31).
12.04.2018 року позивачкою ОСОБА_2 надано відповідь на відзив , згідно якої вона просить відхилити усі заперечення відповідача, що наведені у його відзиві на позовну заяву, та задовольнити її позовні вимоги ( а.с. 48-49).
В судовому засіданні 25.06.2018 року позивачка доводи своєї позовної заяви підтримала, пояснила, що на день розгляду справи відповідачем надано всі необхідні документи для того, щоб їх син отримував соціальну стипендію, розмір стипендії становить 890 грн. щомісячно. Син потребує матеріальної допомоги на навчання, однак жодного доказу, що підтверджують дані вимоги у неї немає, зокрема скільки коштів витрачається на проїзд до місця навчання, купівлю канцелярських приладів, підручників, тощо. На запитання суду щодо обґрунтування розміру аліментів позивачка зазначила, що аліменти, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача будуть витрачатися на відпочинок сина.
Відповідач та його представник в судовому засіданні 25.06.2018 року заперечили проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що зазначені у відзиві на позов, просили звернути увагу на те, що син сторін змінив батьківське прізвище , що дуже образило батька, причину тому він не пояснив. На даний час син відповідача є повнолітнім, тому додаткових витрат на його лікування , як передбачено нормами СК України , батько не повинен нести. Представник відповідача зазначає, що син навчається на денній формі навчання, проживає за місцем навчання, отримує вже соціальну стипендію, доказів про те, що він потребує матеріальної допомоги на час навчання, позивачкою як при зверненні до суду з позовом так і під час підготовчого засідання суду не надано. Щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на час навчання сина, то вказали, що останній на даний час одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка народилася 2017 року, а також дитину дружини від її першого шлюбу. Дружина відповідача не працює, оскільки доглядає новонароджену дитину. Відповідач є учасником АТО, має хворобливий стан здоров"я, що потребує витрачання додаткових витрат. На даний час ним написано рапорт про звільнення, після виходу на пенсію його дохід буде становити 2500 грн., щомісячно.
В судове засідання 25.07.2018 року позивачка не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача заперечив проти задоволення вимог , додатково пояснив, що станом на 25.07.2018 року вийшла директива МО України щодо звільнення військовослужбовців у запас, тому у найближчий час відповідач буде звільнений зі служби в збройних силах України , буде отримувати пенсію в розмірі приблизно 2500 грн.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами по справі було розірвано 2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 78 від 25.10.2005 року ( а.с. 11).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10).
Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив ім"я 12.02.2016 року на ОСОБА_8 ( а.с.12).
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб 17.10.2008 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_10 ( а.с. 13).
Згідно довідки, виданої виконкомом Гришковецької селищної ради , ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрований та проживає син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9).
Відповідно до довідки, виданої Бердичівським коледжем промисловості, економіки та права 06.12.2017 року, ОСОБА_5 є студентом 3-го курсу групи Ю334 денного відділення, навчається за державним замовленням, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року ( а.с. 5).
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 01.03.2018 року чоловік позивачки - ОСОБА_10 є інвалідом третьої групи, отримує пенсію в розмірі 726 грн., щомісячно ( а.с. 50,58).
Позивачка ОСОБА_2 працює на посаді швачки в ТОВ " Сончік" , її середньомісячний заробіток становить 7454 грн. 78 коп. ( а.с.20).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 має на утриманні також малолітню дочку ОСОБА_11 Дар"ю, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 52).
Згідно медичної документації долученої до матеріалів справи позивачкою, ОСОБА_5 , 1999 р.н. має діагноз вегетосудинна дистонія за змішаним типом, пролапс мітрального клпану ( а.с. 53-56).
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копію свідоцтва про шлюб між ним та ОСОБА_12 , шлюб зареєстровано 05.11.2014 року ( а.с.35). Згідно копії свідоцтва про народження відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_13 "ї, ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на його утриманні ( а.с.36). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, дружина відповідача від першого шлюбу має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 37). Відповідач дійсно працює у в/ч НОМЕР_1 , має середньомісячний заробіток 7497 грн. 11 коп. ( а.с. 38). Дружина відповідача отримує допомогу по народженню дитини в розмірі по 860 грн., щомісячно ( а.с. 39). Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 ( а.с.40). 02.01.2018 року ОСОБА_3 було написано рапорт про звільнення з військової служби ( а.с. 42). Згідно довідки про склад сім"ї ОСОБА_3 до складу його сім"ї входять : ОСОБА_15 ( дружина), ОСОБА_16 ( дочка), ОСОБА_17 ( дочка) ( а.с.43).
Частинами першою- третьою ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями ст.ст. 180,183,185,193,1983,199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов» язку , зокрема утримання неповнолітньої дитини , що стягується у частках або твердій грошовій сумі ( ст. ст. 180,183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо ) ( ст. 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах ( ст. 193 ); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги , а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу ( ст. 198 ). Частиною 1 ст. 199 СК України, передбачено , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, крім родинного зв`язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв`язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов`язання, пов`язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей , які продовжують навчання, не виникає.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ст. 200 СК України).
Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина , які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття ( незалежно від форми навчання) , виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі ; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських приладів, плати за навчання, тощо.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В порушення зазначених вимог СК України та ЦПК України позивачкою не надано суду жодного належного та допустимого доказу про те, що їх з відповідачем син - ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги у зв"язку з навчанням ( докази придбання необхідної літератури, канцелярських приладів, тощо). В судовому засіданні достовірно встановлено, що син сторін навчається за державним замовленням, на даний час отримує соціальну стипендію в розмірі 890 грн., щомісячно.
Суд також звертає увагу , що однією із підстав обґрунтування позовних вимог в необхідності стягнення аліментів на навчання, позивачка в судовому засіданні вказала, що кошти потрібні на відпочинок сина, що є не припустимо, оскільки стягнення аліментів відповідно до вимог ст. 199 СК України має цільове використання, кошти повинні витрачатися на навчання, а не сплату коштів за відпочинок та дозвілля їх з відповідачем сина.
Також позивачка зазначає, що їх з відповідачем син потребує систематичного лікування, однак медичну документацію в підтвердження стану здоров"я сина надано суду за 2016 рік.
Статтею 185 СК УКраїни передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( наприклад хвороба), однак суд звертає увагу , що дитиною є фізична особа, яка не досягла 18 років, син сторін на даний час має 19 років.
Суд зазначає, що виходячи із долучених до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що станом на день розгляду справи відповідач спроможній сплачувати аліменти на час навчання сина, однак позивачкою не доведена потреба сина у такій матеріальній допомозі зі сторони відповідача.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене , дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав наведених вище.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12,13,81, 141, 259, 263-265,268,272,354 ЦПК України, ст. ст. 198,199 Сімейного кодексу України, суд , -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання відмовити за безпідставністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 27 липня 2018 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко