Справа № 428/8327/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

державного виконавця Красавської М.Є.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 (місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Хіміків, будинок 68) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування подання державний виконавець вказала, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» боргу за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 22741 грн. 94 коп., а також судового збору в сумі 800 грн. 00 коп.

Державний виконавець в судовому засіданні підтримала подання, а також надала для огляду суду матеріали виконавчого провадження ВП № 54644108.

Розглянувши вказане подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП № 54644108, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно із копією судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 травня 2017 року по справі № 428/4083/17, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС», розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Б. Ліщини, 13 борг за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 22741 грн. 94 коп., а також судовий збір в сумі 800 грн. 00 коп. Судовий наказ набрав законної сили 06 липня 2017 року.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 07 вересня 2017 року державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, відкрито виконавче провадження ВП № 54644108 щодо виконання судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 травня 2017 року по справі № 428/4083/17.

З копії постанови про арешт майна боржника, винесеної 07 вересня 2017 року державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, вбачається, що накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП № 54644108.

Згідно із доданими державним виконавцем до подання матеріалами, боржник не має транспортних засобів, відомості про доходи боржника також відсутні. Боржник має у власності 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В Законі № 1404-VIII значення поняття «ухилення» не розкрито.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених рішенням», вжите у п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Суд зауважує, що в матеріалах виконавчого провадження ВП № 54644108 відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх боргових зобовязань. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не виявлено грошових коштів або рухомого майна, за рахунок якого боржник міг би виконати покладені на нього судом зобовязання. Факт виявлення у власності боржника 1/4 частки квартири сам по собі не може свідчити про наявність у боржника можливості виконати судове рішення, адже вказана частка квартири є єдиним житловим приміщенням, яке має у власності боржник.

Актом державного виконавця від 03 липня 2018 року підтверджується, що при виході за місцем проживання боржника виконавець не змогла потрапити до квартири боржника внаслідок відсутності будь-яких осіб в квартирі, у звязку із чим оцінити майновий стан боржника не вдалося.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ОСОБА_1 має можливість виконати майнові зобовязання, які покладені на неї за судовим наказом, та свідомо ухиляється від виконання цих зобовязань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 353-355, 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін