Дата документу 02.07.2018
Справа № 320/591/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Калугіної І.О.,

при секретарі Горбань Н.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_4, Мелітопольський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 11523, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», невиплачених у строк відповідно до умов Кредитного договору №249017-CRED від 08 вересня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 07 вересня 2017 року, грошових коштів у сумі 5159,22 доларів США, що за курсом 25,98 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 вересня 2017 року складає 134 036,54 грн., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору №249017-CRED від 08 вересня 2008 року та розрахунку заборгованості станом на 07 вересня 2017 року, грошових коштів у сумі 5159,22 доларів США, що за курсом 25,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 вересня 2017 року складає 134 036 грн. 54 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 894,49 доларів США; заборгованість за відсотками - 4009,89 доларів США; заборгованість по штрафам - 9,62 та 245,22 долари США; витрати по вчиненню виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Вважає, що даний виконавчий напис є незаконним, таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства України, та таким, що не підлягає виконанню. Так, заборгованість за вказаним кредитом договором стягнута за рішенням суду, яке виконано повністю в рамках виконавчого провадження. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у відсутності спору між сторонами, і вчинив напис, стягнувши неіснуючу заборгованість. При цьому, нотаріус вчиняє виконавчий напис лише на нотаріально посвідченій угоді, яка встановлює заборгованість, натомість рішенням адміністративних судів було скасовано акт КМУ, згідно якого нотаріус послався ж на підставу вчинення напису. Нотаріусом не досліджувалися первинні документи з бухгалтерії, оскільки з яких вбачалась відсутність заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом. Згідно п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом МЮУ від 03 березня 2004 року № 20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ.

Таким чином, виконавчий напис нотаріуса повинен вчинятися лише за умови відсутності спору між кредитором та боржником щодо розміру заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Між позивачем та відповідачем існує спір щодо фактичного розміру заборгованості позивача, зокрема, спір щодо невідповідності розміру його заборгованості, вказаної в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса, з фактичним розміром такої заборгованості. Так, у виконавчому написі зазначено: сума заборгованості за кредитом - 894,49 доларів США. Однак вказана сума не відповідає дійсності, оскільки позивачем сплачувались платежі за кредитним договором протягом 2008 - 2009 років. Крім того, він не одержував від відповідача документів звірки взаєморозрахунків за кредитним договором, економічно обґрунтованої заборгованості за кредитним договором та інших документів, що підтверджують дійсний розмір заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису банк подав йому усі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою Кабінету Міністра України від 29 червня 1999 року №1172, з яких можна зробити однозначний висновок, що ОСОБА_3 допущено порушення виконання зобов'язань за кредитним договором №249017-СRED від 08 вересня 2008 року. На дату вчинення виконавчого напису спору про право між сторонами не було, а сам ОСОБА_3 погоджувався із сумою свого боргу. Так, позивач допустив порушення умов кредитного договору №249017-СRED від 08 вересня 2008 року на що вказує виписка-розрахунку за рахунком позивача, що є складовою виконавчого напису, додатку №1 до кредитного договору та встановлено судовими рішеннями на які посилається позивач у позовній заяві. Останній платіж на виконання договору позивач зробив 08 вересня 2015 року. Згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, виконавчий напис може бути вчинений на кредитному договорі, за якими боржниками допущено простроченню платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості. Всі вказані в переліку документи були надані банком нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. До звернення до нотаріуса відповідач надіслав позивачу 17 вересня 2017 року письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, в якій зазначалося, що у разі якщо порушення не будуть усунені, банк почне примусове стягнення заборгованості. Вимога отримана позивачем 19 вересня 2017 року. Письмова вимога з доказами її надіслання, оригінал кредитного договору та виписка-розрахунок по рахунку позивача передані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Так рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі №2-9650/2010 за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором №249017-СRED від 08 вересня 2008 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 борг за кредитним договором №249017-СRED від 08.09.2008 року в сумі 5008,29 доларів США, що в перерахунку на гривню становило 39515 грн. 38 коп. Заборгованість розрахована станом на 01 серпня 2010 року, яка фактично сплачена відповідачами трьома платежами 16 січня 2012 року, 28 березня 2012 року та 03 серпня 2012 року. Крім того, рішенням апеляційного суду Запорізької області у цивільній справі №320/3684/14-ц за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором №249017-СRED від 08 вересня 2008 року було стягнуто заборгованість за кредитним договором №249017-СRED від 08 вересня 2008 року з ОСОБА_3 за період з 02 серпня 2010 року по 30 липня 2012 року в сумі 2074 грн. 60 коп. Фактично ця заборгованість сплачена відповідачем ОСОБА_3 08 вересня 2015 року. На дату сплати цієї суми було недостатньо для повного фактичного виконання кредитного договору №249017-СRED від 08 вересня 2008 року. Як слідує із витягу-розрахунку, що є додатком до виконавчого напису, за рахунок цієї суми сплачено лише частина процентів в сумі 46,90 доларів США (в залишку 4008,71 доларів США) та частина кредиту в сумі 46,90 доларів США (в залишку 894,49 доларів США). На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Представник третьої особи - Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 249017-СRED, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 4500 доларів США з кінцевим терміном повернення - 05 березня 2010 року /а.с.17-22/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2010 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором № 249017-СRED укладеним 08 вересня 2008 року в розмірі 39 515 грн. 38 коп. Заборгованість розрахована станом на 01 серпня 2010 року, тобто після закінчення строку повернення кредиту за договором /а.с.23/.

Вищевказане рішення суду було виконане відповідачем ОСОБА_3 30 липня 2012 року про що свідчить постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 08 серпня 2012 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням, та квитанції про сплату ОСОБА_3 вказаної суми боргу /а.с.32,33/.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» задоволена частково, скасовано рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 02 червня 2014 року в частині відмови у задоволені позовних вимог до ОСОБА_3, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 3 % річних від простроченої суми відповідно ст. 625 ЦК України за кредитним договором № 249017-СRED укладеним 08 вересня 2008 року в розмірі 2 074 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. /а.с.27-29/.

На підставі вищевказаного рішення суду в Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28 серпня 2015 року було відкрито виконавче провадження /а.с.34/.

Стягнена з відповідача ОСОБА_3 рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року сума 3 % річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 2 074 грн. 60 коп. повністю була сплачена ОСОБА_3 08 вересня 2015 року, що також було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Ухвалою Верховного Суду України від 04 лютого 2016 року було відмолено у допуску справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості до провадження Верховного Суду України /а.с.30-31/.

16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №11523, про стягнення з ОСОБА_3 невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору 249017-СRED від 8 вересня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 07 вересня 2017 року, грошових коштів у сумі 5 159, 22 доларів США, що за курсом 25.98. відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 вересня 2017 року складає 134 036 грн. 54 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 894,49 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 4009,89 доларів США, заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,62 доларів США, заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 245,22 доларів США /а.с.14/.

На підставі вищевказаного виконавчого напису в Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 16 січня 2018 року було відкрито виконавче провадження /а.с.37/.

Виконавчий напис вчинено на підставі поданих документів, серед яких наявні: заява про вчинення виконавчого напису від 19 вересня 2017 року, в якій міститься розрахунок заборгованості позивача за кредитним договором № 249017-СRED від 8 вересня 2008 року /а.с.97/, кредитного договору 249017-СRED від 8 вересня 2008 року /а.с.98-100/, додатку № 1 до кредитного договору 249017-СRED від 8 вересня 2008 року /а.с.101/, розрахунку заборгованості за договором 249017-СRED від 8 вересня 2008 року станом на 07 вересня 2017 року /а.с.102/, виписки з Національного банку України про курс валюти станом на 07 вересня 2017 року /а.с.103/, вимога про усунення порушень за кредитним договором № 249017-СRED від 8 вересня 2008 року /а.с.104/, підтвердження опису вкладення в цінний лист від 17 вересня 2017 року /а.с.105/, установчі документи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», довіреність представника банку та його паспорт /а.с.106-110/.

Разом з тим, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус ОСОБА_4 не отримував від сторін первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_3 а також суми штрафних санкцій, тіла кредиту та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

В матеріалах справи мається розрахунок заборгованості по Кредитному договору, який проведено ПАТ КБ «Приватбанк» одноособово без урахування думки та позиції боржника щодо наявності грошового зобовязання ОСОБА_3 по тілу кредиту, процентах, та штрафних санкцій, який не може вважатися документом, що підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається з виконавчого напису, який є у матеріалах справи, строк, за який провадиться стягнення, було встановлено з 08 вересня 2008 року по 7 вересня 2017 року, тобто минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, що є порушенням ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості та не обґрунтовано період стягнення заборгованості, який перевищує встановлений для вчинення виконавчого напису.

Крім того, представник ПАТ КБ «Приватбанк» не проінформував нотаріуса про наявність по даному кредитному договору рішень суду, а саме: рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року та ухвалу Верховного Суду України від 04 лютого 2016 року, якими вирішені питання стосовно суми заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» з зазначенням періоду їх присудження.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс 17 від 05 липня 2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17.

Суд вважає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у боржника ОСОБА_3 була відсутня безспірна заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, спір щодо заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» був вирішений по суті, і сума такої заборгованості становила 39 515 грн. 38 коп., підтвердженням чого є рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2010 року, крім того сума 3 % річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 2 074 грн. 60 коп., відповідно до рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року.

Вищезазначені суми заборгованості були стягнені з боржника на користь "ПАТ КБ ПриватБанк" у повному розмірі в процесі виконання.

В той же час ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості з 08 вересня 2008 року по 07 вересня 2017 року, тобто за період, який частково охоплений у рішенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2010 року по справі № 2-9650/2010 рік, а, отже заборгованість перед стягувачем не є безспірною.

Таким чином, на день вчинення виконавчого напису нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, рішенням суду були вирішені питання стосовно розміру заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 249017-СRED від 08 вересня 2008 року, крім того зазначені суми були в повному обсязі сплачені боржником на користь ПАТ КБ «Приватбанк», що свідчить про відсутність боргу у позивача перед банком.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 241-246, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_4, Мелітопольський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 11523, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», невиплачених у строк відповідно до умов Кредитного договору №249017-CRED від 08 вересня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 07 вересня 2017 року, грошових коштів у сумі 5159,22 доларів США, що за курсом 25,98 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 вересня 2017 року складає 134 036,54 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Суддя: Калугіна І.О.