Ухвала

13 липня 2018 року

м. Київ

справа № 344/10664/15-ц

провадження № 61-26192ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року з пропуском двадцятиденного строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 325 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає про те, що йому не було відомо про розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Судових повісток він не отримував, оскільки вони надсилалися за помилковою адресою. Про оскаржуване рішення апеляційного суду йому стало відомо лише 06 червня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України 2004 року розгляд судом цивільної справи відбувається у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

У статтях 74-76 ЦПК України 2004 року врегульовано порядок вручення судових повісток. Згідно зі статтею 76 ЦПК України 2004 року судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З наданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що повістка про виклик у суд ОСОБА_1, копія апеляційної скарги ПАТ «Універсал Банк», копія рішення від 21 грудня 2015 року були надіслані Апеляційним судом Івано-Франківської області на адресу: вул. Урожайна, 19Б/15, м. Івано-Франківськ.

Однак дійсною адресою проживання ОСОБА_1 на той час була: вул. Є. Коновальця, 349 А, м. Івано-Франківськ, про що свідчить відповідь на запит Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2015 року, яка надана управлінням державної міграційної служби України в Івано-Франківській області.

Зі змісту статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути поновлений судом в разі пропуску з поважних причин.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року, оскільки суд апеляційної інстанції, розглянувши справу без належного повідомлення ОСОБА_1, порушив принцип рівності, змагальності сторін як складової права на справедливий судовий розгляд, що передбачено статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Також касаційна скарга містить клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке обґрунтоване тим, що дохід ОСОБА_1 за попередній 2017 рік становив 86 536,68 грн, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становить 7 308 грн, що складає більше 8 % його річного доходу.

На підтвердження зазначених обставин суду надано наступні документи, а саме: довідки Івано-Франківського міського центру зайнятості від 29 травня 2018 року № 118-04/19-18 та від 30 травня 2018 року № 1217-05/19-18 про доходи ОСОБА_1 за період з січня 2017 року по квітень 2018 року.

Вирішуючи питання про відстрочення сплати судового збору, Верховний Суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки розмір такого судового збору (7 308 грн) є надмірним тягарем для заявника.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.

Отже, касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року та витребувано матеріали справи № 344/10664/15-ц із суду першої інстанції, тому відсутні підстави для повторного витребування зазначеної справи.

Керуючись статтями 127, 390, 394, 395 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року.

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги в сумі 7 308 грн до закінчення касаційного провадження.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак