Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/4459/17

номер провадження 2/201/1846/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до ОСОБА_3

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4

про визнання однієї інформації правдивою, а іншої неправдивою і негативною

у судовому засіданні брали участь:

представник позивача ОСОБА_5, та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.) в інтересах ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2К.) із позовом ою до ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3Б.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4Г.) про визнання однієї інформації правдивою, а іншої неправдивою і негативною, яку у відповідності до вимог 11-1 ЦПК України було розподілено для розгляду судді Антонюку О.А..

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року указану позовну заяву визнано неподаною і повернено позивачу.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року скасовано ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року про повернення позовної заяви у цій справі, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року у відкритті провадження за указаним позовом відмовлено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі та згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано її для розгляду судді Ходаківському М.П., ухвалою якого від 05 червня 2018 року відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її до розгляду на 10 липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено підпис ОСОБА_4, зроблений у його заяві про надання згоди на дарування його дружиною ОСОБА_6 їхній дочці ОСОБА_7 квартири № 6 в будинку № 3 на ж/м Тополя-3 у місті Дніпропетровську. Цим же приватним нотаріусом 01 грудня 2001 року було посвідчено сам договір дарування, укладений між дарувальником ОСОБА_6 та обдарованою ОСОБА_7 31 жовтня 2011 року ОСОБА_7 народила сина ОСОБА_8, а 01 жовтня 2013 року вона померла. Позивач також посилається на те, що ОСОБА_4 у 2015 році заявив, що не знав про зазначений вище договір дарування, заяви на згоду на дарування не підписував, нотаріусу не подавав, тому створена і поширена відповідачем ОСОБА_3 інформація про належність йому підпису під заявою про його згоду на дарування квартири дочці є недостовірною. У звязку із цим потрібно визнати правдивою інформацію, що міститься в заяві від імені ОСОБА_4 про його згоду на дарування його дружиною ОСОБА_6 їх дочці ОСОБА_9 квартири 01 грудня 2001 року та визнати неправдивою створену ОСОБА_4 негативну інформацію.

З огляду на ці обставини позивач просив визнати правдивою інформацію про те, що ОСОБА_4 підписав заяву про його згоду на дарування його дружиною ОСОБА_6 їх дочці ОСОБА_7 квартири 6 в будинку 3 на ж/м Тополя-3 в м. Дніпропетровську і його, а не іншої особи підпис під зазначеною заявою посвідчила відповідач ОСОБА_3 як приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, визнати неправдивою і негативною стосовно ОСОБА_3 створену і розповсюджену ОСОБА_4 інформацію про те, що він не давав згоди на зазначене дарування, заяви про свою згоду не підписував і не подавав і що підпис під такою заявою йому не належить, а нотаріус ОСОБА_3 безпідставно посвідчила підпис ОСОБА_4 під зазначеною заявою.

Представник позивача у судовому засіданні позовні підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила.

Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Указом Президента України № 449/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська та утворено Третій окружний суд міста Дніпра у Соборному районі міста Дніпра та Солонянському районі Дніпропетровської області із місцезнаходженням у місті Дніпрі та селищі міського типу Солоному Дніпропетровської області.

Згідно із ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено підпис ОСОБА_4, зроблений у його заяві про надання згоди на дарування його дружиною ОСОБА_6 їхній дочці ОСОБА_7 квартири № 6 в будинку № 3 на ж/м Тополя-3 у місті Дніпропетровську.

Як убачається із матеріалів справи, цим же приватним нотаріусом 01 грудня 2001 року було посвідчено сам договір дарування, укладений між дарувальником ОСОБА_6 та обдарованою ОСОБА_7

Предметом спору у зазначеній справі є передана на вирішення суду вимога ОСОБА_1 заявлена в інтересах його сина ОСОБА_2, який також є сином ОСОБА_7, про визнання правдивою інформації про те, що ОСОБА_4 підписав заяву про його згоду на дарування його дружиною ОСОБА_6 їх дочці ОСОБА_7 квартири 6 в будинку 3 на ж/м Тополя-3 в м. Дніпропетровську і його, а не іншої особи підпис під зазначеною заявою посвідчила відповідач ОСОБА_3 як приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, визнання неправдивою і негативною стосовно ОСОБА_3 створеної і розповсюдженої ОСОБА_4 інформації про те, що він не давав згоди на зазначене дарування, заяви про свою згоду не підписував і не подавав і що підпис під такою заявою йому не належить, а нотаріус ОСОБА_3 безпідставно посвідчила підпис ОСОБА_4 під зазначеною заявою.

Аналіз таких вимог свідчить про те, що позивач просить визнати правдивою інформацію про здійснення учасниками (сторонами) правочину певних дій щодо його укладення.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У даному випадку предметом спору є заявлена вимога про правдивість інформації про підписання згоди на дарування квартири іншим з подружжя, але такий спосіб захисту цивільних справ не передбачений цивільним законодавством України; відомостей про те та доказів того, що відповідні дії та надписи нотаріуса оскаржуються будь-якою особою, не визнаються тощо суду також надано не було.

Суд також відзначає, що у нього відсутні повноваження на визнання правдивою інформації про вчинення певної нотаріальної дії, оскільки така дія була вчинена і це самим позивачем не оспорюється. Та обставина, що учасник спірних правовідносин вказує на недостовірність такої нотаріальної дії як посвідчення підпису сторони правочину не може слугувати підставою для визнання висловленої ним позиції неправдивою, а її дійсність та правомірність повинні доводитися при розгляді провадження щодо оскарження такої дії або визнання укладеного за наслідками такої дії договору.

З огляду на зазначене у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про визнання однієї інформації правдивою, а іншої неправдивою і негативною слід відмовити у повному обсязі.

Ураховуючи результат розгляду даної цивільної справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Зважаючи на неведене, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про визнання однієї інформації правдивою, а іншої неправдивою і негативною відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 липня 2018 року.

Суддя М.П.Ходаківський