Справа №265/4926/18
Провадження №2/265/1274/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря Хайтулової Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 54 в будинку 15 по вулиці Межовій в місті Маріуполі. В обґрунтування позову зазначено, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. В 2003 році відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виїхали з України до Португалії, де й мешкають до цього часу. На підтвердження цього факту надає довідку з місця проживання відповідачів. Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується актом комітету самоорганізації населення від 06.06.2018 року. Комунальні послуги відповідачі за користування квартирою не сплачують. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів у квартирі позбавляє її права у повній мірі користуватися та розпоряджатися її майном. Крім того, це не дає їй можливості оформити субсидію по сплаті комунальних коштів. Вважає, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин, на підставі чого, посилаючись на законодавство України просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності та визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились. 23 липня 2018 року до суду надійшла письмова заява ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до якої, відповідачі зазначили, що протягом тривалого часу вони не проживають у місті Маріуполі, проживають у Португалії, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 29 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі № 5737, а також на підставі свідоцтва про право спадщини за законом від 12 лютого 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2-360.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно копії особового рахунку № 55 виданого 05 червня 2018 року виданого житлово - комунальним підприємством «Азовжитлокомплекс», за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, 11.12.1997 .р.н., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно акту складеного головою КСН «Жемчужний», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 не проживають, мешкають у Португалії, що підтверджують сусіди.

Крім того, факт не проживання відповідачів у місті Маріуполі підтверджується довідкою виданою писарем Кварталу 26 березня 2018 року за підписом Президента Кварталу, про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, її чоловік ОСОБА_3, їх син ОСОБА_4 постійно спільно проживаються у Португалії за адресою: вулиця Антоніо Пештана Рато, № 1-А,1-ДТ,3080-014, місто Фігейра да Фош.

Переклад зазначеної довідки складено перекладачем ОСОБА_7 та посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі № 1155.

Отже, з урахування визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірного будинку понад рік.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4, а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично там не проживаючи, перешкоджають у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 223 , 259, 264-265, 280-282, ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія ВВ № 793863, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серія ВВ 793864, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування квартирою 54 в будинку 15 по вулиці Межовій в місті Маріуполі Донецької області.

3.Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4.Рішення складено 01 серпня 2018 року.

Суддя Щербіна А.В.