Справа № 500/5020/17
Провадження № 2/500/1086/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 жовтня 1986 року Старокозацькою сільською радою народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 41, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Спір щодо розподілу спільного сумісного майна відсутній. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають.

Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 1986 року Старокозацькою сільською радою народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 41.

Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер.

Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній.

Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Керуючись ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 263 265, 268, п. 9 ч. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КЕ 049835, виданий Ізмаїльським РВ в Одеській області 14.02.1996 року) про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 жовтня 1986 року Старокозацькою сільською радою народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 41, - розірвати.

Копії рішення направити для відома сторонам, а після набрання ним законної сили, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3