Справа № 346/4974/17
Провадження № 2/346/269/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра ОСОБА_3. Вказує, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1, яку померла успадкувала після смерті ОСОБА_4 про що отримала свідоцтво про право на спадщину, однак право власності належним чином не зареєструвала. Оскільки спадкоємців першої черги немає, він, як брат померлої ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги, інших спадкоємців чи малолітніх, неповнолітніх недієздатних осіб, які б претендували на спадщину немає. З метою оформлення спадщини він звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будиноковолодіння та земельну ділянку.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, а саме право власності на житловий будинок, загальною площею 93,7 кв.м, житловою площею 56,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо позовних вимог та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушними

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 31.10.2016 року складено відповідний актовий запис № 522 (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1.

Позивач, після смерті ОСОБА_3, звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову (а.с. 19).

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.06.2018 року земельна ділянка в АДРЕСА_1, площею 0,1000 га належить на праві власності ОСОБА_6, який помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15), після його смерті, майно успадкував ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і спадкоємцем вказаної ділянки стала ОСОБА_3 (а.с. 8).

На житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.03.2008 року(а.с. 9).

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу другого п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з часу державної реєстрації.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, померлій ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок загальною площею 79,4 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м., (а с. 49), тоді як у технічному паспорті зазначена загальна площа будинку 93,7 кв.м. (а.с. 12), у даному житловому будинку здійснено добудову до житлового будинку, яка побудована без дозвільних документів, що підтверджується і випискою з інвентаризаційних матеріалів (а.с. 9), внаслідок чого його загальна площа збільшилася, однак належним чином померла ОСОБА_3 не оформила права власності на добудову.

Як вбачається з досліджуваних доказів, за життя померла ОСОБА_3 не набула права власності на добудовану частину житлового будинку.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки за життя померла, спадкодавець ОСОБА_3 не набула права власності на добудовану частину житлового будинку, тому добудова до житлового будинку не може входити до складу спадщини, а отже, не дає підстав для виникнення права власності у спадкоємців.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, яка визначає склад спадщини, право власності на частину житлового будинку , загальною площею площею 14,3 кв.м. житловою площею 8,4 кв.м. не може входити, до складу спадщини, оскільки спадкодавцеві, ОСОБА_3, на момент відкриття спадщини, таке право не належало.

Суд приходить до висновку, що право власносі на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1 слід визнати за позивачем, оскільки в цій частині позовні вимоги є належно обгрунтованими та підтвердженими зібраними в справі доказами, а право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, може бути визнано за позивачем лише в межах загальної площі, яка належала спадкодавці ОСОБА_3 на момент смерті, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити частково, та слід визнати за позивачем ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 79,4 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 79,4 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1, а в решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складено 27.07.2018 року.

Суддя Бирич Н. В.