Справа № 357/5451/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк в два місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Спадкоємцями по заповіту являється вона, її рідні брати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. 13.04.2017 року вона подала заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки інших спадкоємців немає. 14.04.2007 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу після смерті брата. 13.04.2017 року вона подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою нотаріуса їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки вона не надала документ, що підтверджує реєстрацію померлого та пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

23.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені.

11.04.2008року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача.

05.07.2018 року Фастівська сільська рада звернулась до суду із заявою про визнання позову, в якій представник визнав позов в повному обсязі та просив задовольнити.

Третя особа причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

20.05.1997 року складено заповіт посвідчений виконкомом Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстрований в реєстрі № 11, згідно якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На день смерті ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 5,480 га, яка розташована на території Фастівської сільської ради Білоцерківського району.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2018 року встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сестрою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та донькою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, а ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до копії довідки Фастівської сільської ради № 43 від 27.03.2017 року ОСОБА_3 без реєстрації проживав в АДРЕСА_2 і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, про що 12.04.2006 року виконавчим комітетом Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Після його смерті Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою Київської області заведено спадкову справу за № 157/2007, з якої вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, про що виконавчим комітом Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

Відповідно до копії заяви від 20.10.2017 року, посвідченої нотаріусом нотаріального округу Москви Поспеловою Н.М., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не претендує на спадщину після смерті брата ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, при цьому постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун К.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постанова нотаріуса мотивована посиланнями на пропуск заявником встановленого ч. 1 ст. 1272 ЦК України шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, не надала документ, що підтверджує реєстрацію померлого та надала документ про доказ родинних відносин, видані неналежним чином.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦПК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Згідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач надала виписку з медичної картки стаціонарного хворого. Крім того, в позові остання вказує про те, що не мала коштів для належного оформлення документів.

Враховуючи наведене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, тобто заявлений позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: 09100, АДРЕСА_1) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

СуддяА. Ю. Цуранов