Провадження №2/369/857/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Пінкевич Н.С.

при секретарі: Водала А.Ю.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та про переведення прав та обовязків покупця,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та про переведення прав та обовязків покупця, в якому просить перевести на позивача права і обовязки покупця за договором дарування за № 1219 від 04.10.2017 р., посвідченого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Також, до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на будинок № 4 по вул. Івана Богуна, що знаходиться в м. Боярка Київської області, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99295860 від 04.10.2017 року; заборони вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо будинку № 4 по вул. Івана Богуна, що знаходиться в м. Боярка, Київської області; заборони особам, які не зареєстровані на постійне чи тимчасове проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, користуватися вказаним вище майном.

Заява про забезпечення позову обґрунтована ризиком того, що відповідачем буде відчужено спірне майно на користь третіх, осіб, що унеможливить виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову позивач стверджує, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідачем можуть бути вчинені дії спрямовані на відчуження спірного майна.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Заява про забезпечення позову обґрунтовується тим, що відчуження спірного майна може порушити права позивача. Відчуження, перереєєстрація права влансості призведе до затягування розгляду даної справи, заміни учасників судовго розгляду, а тому такий спосіб забезпечення позову, як арешт майна є співмірним із заявленими позовними вимогами.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Таким чином, суд погоджується, що в спірних відносинах існує ризик утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі.

В частині заборони вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо будинку № 4 по вул. Івана Богуна, що знаходиться в м. Боярка, Київської області суд відмовляє, оскільки накладення арешту на спірне майно саме по собі виключає можливість внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того в частині заборони особам, які не зареєстровані на постійне чи тимчасове проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, користуватися вказаним майном суд відмовляє, оскільки дана вимога не конкретизована, не надано жодних доказів, що вчиняються дії спрямовані на вселення до даного житлового будинку сторонніми особами, без згоди власника. Суд також бере до уваги не тільки інтереси заявника, а й інших осіб.

Дослідивши обставини справи, суд доходить до висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково, в якості забезпечення позову:

-накласти арешт на будинок № 4 по вул. Івана Богуна, що знаходиться в м. Боярка, Київської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99295860 від 04.10.2017 року.

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Апеляційного суду Київської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Н.С. Пінкевич