Справа № 450/1622/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження НОМЕР_3-ц/783/7306/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та садовим будинком,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належною йому на праві власності згідно державного акту на право власності на землю НОМЕР_1 від 26.10.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за № 426, земельною ділянкою НОМЕР_3 площею 0,0398 га., кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Чишківської сільської ради, садівниче товариство „Сонячний" в с. Бережани Пустомитівського району Львівської області, шляхом заборони у будь-який спосіб використовувати дану земельну ділянку, у тому числі і для проживання.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 садовим будинком, який розташований на належній йому на праві власності згідно державного акту на право власності на землю НОМЕР_1 від 26.10.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за № 426, земельній ділянці НОМЕР_3 площею 0,0398 га., кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Чишківської сільської ради, садівниче товариство „Сонячний" с. Бережани Пустомитівського району Львівської області, щляхом заборони у будь-який спосіб використовувати даний садовий будинок, у тому числі і для проживання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 половину суми сплаченого останнім судового збору, що становить у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 половину суми сплаченого останнім судового збору, що становить у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Звертає увагу, що нею заявлений позов до ОСОБА_4, про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя в порядку ст.ст.60,61 СК України, однак судом даний позов взагалі не розглянутий. Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд не врахував обставин, які мають істотне значення для розгляду цієї справи, а саме, що 12.03.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість щодо переоформлення у майбутньому земельної ділянки площею 0,0398 га для ведення садівництва, яка належала позивачу на праві власності та самовільно збудованого садового будинку на цій земельній ділянці, що підтверджується змістом розписки ОСОБА_3 від 12.03.2005 року. Для цієї мети ОСОБА_3 було передано 7000 доларів США в якості завдатку, що стверджується розпискою, а після переоформлення документів мало бути доплачено ще 1000 доларів США. Розписка про отримання ОСОБА_3 була складена в присутності свідків та позивач довгий час запевняв, що займається питанням переоформлення земельної ділянки, однак зазначав, що є певні труднощі. В подальшому їй стало відомо, що позивач не має наміру передавати у власність її чоловіка земельну ділянку та відмовся повертати кошти, зазначаючи, що таких не отримував. Зважаючи на викладене, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні позову третьої особи відмовити повністю.

Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Частиною 2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0398 га, що знаходиться на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району з цільовим призначенням для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1(а.с.64).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2015р. кадастровий номер даної земельної ділянки НОМЕР_2, дата державної реєстрації земельної ділянки 18.09.2015р.(а.с.65).

Крім цього, ОСОБА_3 є власником садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності (а.с.57) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.58).

Згідно довідки № 7 від 24.11.2015р., виданої садівничим товариством «Сонячний», ОСОБА_3 є членом садівничого товариства «Сонячний», та володіє земельною ділянкою під кадастровим номером НОМЕР_2 та будинком НОМЕР_3, який був збудований в 1989р. (а.с.66).

Звертаючись з позовом ОСОБА_3 зазначав, що відповідачі заселились у спірний будинок у 2004 році з його дозволу, однак останні роки вони стали чинити йому перешкоди у доступі до його власності, а саме будинку та земельної ділянки, та з цього приводу він звертався до Пустомитівського РВ ГУМВС України у Львівській області з заявою від 07.03.2013р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідно до вимог Цивільного кодексу України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні майном, а їх посилання на те, що вони набули право користування вказаним майном на підставі розписки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та таких суд дійшов правильно застосувавши норми матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

У ч.4 ст.373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Статтею 391 ЦК України передбачено захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд не вирішив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання спірного майна спільною сумісною власністю є безпідставним так як ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року вказаний позов залишений без розгляду (а.с.137).

Доводи про те, що суд не взяв до уваги обставини, які мають істотне значення для вирішення вказаної справи, а саме домовленість між сторонами про переоформлення в майбутньому земельної ділянки та що для цієї мети ОСОБА_3 було передано 7000 доларів США є безпідставними, оскілки судом дано оцінку вказаним обставинам та зазначено, що на підставі представленої розписки у відповідачів не виникло жодних майнових прав на спірне майно, а тому вони не вправі чинити перешкод в користуванні належної позивачу земельною ділянкою та садовим будинком.

До суду апеляційної інстанції 02 травня 2018 року надійшла заява ОСОБА_6 про залучення її до участі в справі в якості правонаступника ОСОБА_3, оскільки вона є власником ? частини земельної ділянки та ? частини садового будинку відносно яких виник спір, що стверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

26 червня 2018 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 додали до матеріалів справи свідоцтво про смерть позивача ОСОБА_3 та копії витягів з Державного реєстру, які підтверджують, що вони є власниками земельної ділянки та садового будинку по 1/2 частині.

Колегія суддів вважає, що таке клопотання не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та садовим будинком, що свідчить про те, що вказані відносини не допускають правонаступництва.

Згідно з ч.3 ст.377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог ЦПК, якими передбачено скасування судового рішення і закриття провадження у справі.

З врахуванням того, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення на підставі ст.377 ЦПК України таке необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 06 липня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота