ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2967/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря КОСТЮЧЕНКА К.О.

сторін:

представника позивача РЕУТОВА О.є.

відповідача-1 ОСОБА_3

представника відповідача-2 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві письмове клопотання відповідача-1 ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства " Укрсиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором , про відвід головуючого судді Леонтюк Л.К., суд

в с т а н о в и в :

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва з 22.12. 2015 року перебуває вищезазначена цивільна справа.

В підготовчому судовому засіданні відповідач-1 ОСОБА_3 підтримав письмове клопотання про відвід головуючому судді Леонтюк Л. К., яке надійшло через загальну канцелярію за вх. № 37474 від 23.02. 2018 року, вказана заява вмотивована тим, що відповідно до ст. 36 ЦПК України у відповідача викликають сумнів в неупередженості та об"єктивності судді, пославшись на інформацію, яка міститься в мережі інтернет, що суддя Леонтюк Л.К. рішеннями Вищої ради правосуддя неодноразово притягувалася до дисциплінарної відповідальності за винесення незаконних судових рішень при вчиненні правосуддя та невнесення відомостей про рух справи до інформаційних судових систем та 29.11. 2017 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді попередження за незаконну відмову скаржнику у доступі до правосуддя, а також 21.02. 2018 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани з позбавленням доплат до посадового окладу судді протягом місяця за порушення вимог Закону України « Про доступ до судових рішень» щодо своєчасного оприлюднення та надіслання до ЄДРСР копій судових рішень. Вважає, що допущення суддею Леонтюк Л.К. низки грубих порушень норм чинного законодавства при вчиненні правосуддя можуть свідчити про необ»єктивність та упередженість судді.

Суд, заслухавши думку учасників цивільного провадження приходить до наступного, відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу ), що викликають сумнів в неупередженості або об"єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до вимог ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України,відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 2, 3ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

При вирішенні цього клопотання суд виходить з того, що обставинами, що викликають сумнів в об»єктивності та неупередженості судді можуть бути незаконні дії під час розгляду справи, висловлення думки щодо обґрунтованості позову, особистих якостей учасників процесу, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, неоднакове ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді, тощо.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що обставини, оголошенні в заяві відповідача-1 ОСОБА_3 як підстави для відводу, не підтверджені жодним доказом, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у справі. Відтак, заява про відвід головуючому справі судді є необґрунтованою.

А сам факт притягнення судді до дисциплінарної відповідальності не є підставою для відводу.

Водночас відповідачем-1 ОСОБА_3 зазначено недостовірну інформацію про подальшу долю рішень ВРП , оскількиза доступною інформацією, яка міститься в мережі інтернет ( посилання відповідача) , 05.06. 2018 року скасовано рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП та закрито дисциплінарне провадження , щодо іншого дисциплінарного провадження від 29.11. 2017 року , то розгляд оскарження триває.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 252, , п. 11 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід до її вирішення.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного ( без невиправданих зволікань ) судового захисту.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що відповідачем-1 ОСОБА_3 не зазначені та не доведені будь - які обставини, які викликають сумнів в об"єктивності, однобічності та неупередженості судді Леонтюк Л.К. при вирішенні даної цивільної справи.

Слід зауважити, що учасник справи має належним чином реалізовувати надані йому процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, а поведінка останнього не має бути як обраний стороною спосіб тиску на суд з метою отримання бажаного для себе рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Леонтюк Л.К.., у зв"язку з чим заява про відвід судді підлягає вирішенню іншим суддею, визначеним в порядку ст. 33 ЦПК України, а провадження у справі зупиненню до вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст. ст.36 ,40, 252, 253, 259 - 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства " Укрсиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором , зупинити до вирішення питання про відвід судді ЛЕОНТЮК Л.К. за заявою відповідачем -1 ОСОБА_3 - іншим суддею.

Заяву відповідача-1 ОСОБА_3 про відвід судді ЛЕОНТЮК Л. К. передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ч.1 ЦПК України.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки Дарницького районного суду м. Києва: https://court.gov.ua/sud2602/.

Ухвала суду в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити учасникам цивільного провадження в залі суду під розписку.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.