АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Харків

Справа № 641/8931/16-ц

Провадження № 22-ц/790/4285/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2018 року, постановлену суддею Колодяжною І.М.,-

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання чинним договору позики та стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання чинним договору позики та стягнення боргу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року.

Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд помилково застосував положення п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та наслідки передбачені ч.5 ст.223 цього Кодексу, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про судові засідання, які відбувались 22 травня та 20 червня 2018 року, у зв'язку з чим підлягає застосуванню п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України, яка передбачає відкладення розгляду справи у такому випадку.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився до суду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України (за редакцією 2004 року), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, або не повідомив причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 211 ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частиною 5 ст.128 ЦПК України передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання.

Аналізуючи вказані положення цивільного процесуального законодавства, суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності, одночасно, наступних умов: позивач повторно послідовно не з'явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не був належним чином повідомлений про час і місце судових засідань призначених судом 22 травня 2018 року, та 20 червня 2018 року, про що свідчать не вручені судові повістки повернуті на адресу суду «за закінченням терміну зберігання» (а.с.154, 156).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

З аналізу зазначених положень закону вбачається, що причини неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, але обов"язковою умовою застосування передбачених п.1 ч. 2 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків його неявки є його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, а правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі другої його неявки поспіль.

Таким чином, судом не враховані наведені обставини, з яких вбачається відсутність необхідної ознаки для застосування положень ст. 257 ЦПК України, а саме належне повідомлення позивача про час та дату розгляду справи.

За таких обставин суд першої інстанції мав вирішити питання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неявкою позивача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Суд зазначені вимоги процесуального закону не врахував та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, наведені норми дають підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року, слід зазначити про таке.

У зв'язку з тим, що ухвала суду від 20 червня 2018 року про залишення позову без розгляду не набрала законної сили (п.10 ст.158 ЦПК України) і вона підлягає скасуванню, заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали суду від 14 листопада 2016 року, зберігають свою дію.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук

повний текст постанови

складено 24 липня 2018 року