Справа № 751/716/18 Провадження № 22-ц/795/719/2018 Головуючий у I інстанції - Деркач О. Г. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Кривопиша Я.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представників відповідача Леоненка С.І., Руденка В.М.

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Дочірнє підприємство «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційні скарги ОСОБА_1 та Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2018 року, ухвалене в складі судді Деркача О.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» про розірвання договору оренди транспортних засобів, повернення автомобіля та стягнення коштів,

дата складання повного тексту: 06 квітня 2018 року, м.Чернігів

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання з 22 листопада 2017 року договору оренди транспортних засобів від 29 квітня 2013 року, укладеного між нею та ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за №775; про стягнення з відповідача 3600 грн. орендної плати за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, 883 грн. 10 коп. інфляційних нарахувань на суму орендної плати та 182 грн. 51 коп. 3% річних на суму орендної плати, 400 грн. неустойки, а також 60652 грн. 27 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної розукомплектуванням автомобіля; про передачу позивачу автомобіля марки «Рута», д.н.з. НОМЕР_1 від ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс».

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що між сторонами 29 квітня 2013 року було укладено нотаріально посвідчений договір оренди транспортного засобу - автомобіля марки «Рута» строком на 5 років до 29 квітня 2018 року. Після виявлення фактів викрадення комплектуючих деталей з автомобіля, який знаходився на автостоянці ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» позивач звернулася до поліції та за даним фактом було відкрито кримінальне провадження. Згідно висновку судово-автотоварознавчих експертиз, які наявні в кримінальному провадженні, в автомобілі були відсутні комплектуючі деталі на загальну суму 60652 грн. 27 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Факт розукомплектування автомобіля позивача на території відповідача знайшов своє підтвердження в матеріалах кримінального провадження, що дає позивачу підстави для розірвання договору оренди транспортного засобу, з приводу чого позивач зверталась до відповідача з письмовими вимогами, але відповідач не реагує, відповіді не надає та не повертає автомобіль. Позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню згідно умов договору орендна плата за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, по 100 грн. щомісячно, на загальну суму 3600 грн, з 23 листопада 2017 року по 23 січня 2018 року підлягає стягненню неустойка в подвійному розмірі орендної плати, що складає 400 грн., а також інфляційні виплати в сумі 833 грн. 10 коп. за останні три роки несплати орендної плати та 182 грн. 51 коп. 3% річних від суми орендної плати.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов'язано ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» повернути позивачу автомобіль марки «Рута», 2006 року випуску, д.н.з. СВ 2438; стягнуто з відповідача на користь позивача орендну плату у розмірі 3600 грн., неустойку в подвійному розмірі орендної плати у розмірі 400 грн., 883 грн. 10 коп. інфляційних витрат та 182 грн. 51 коп. 3% річних від простроченої суми, в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 та ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», кожен окремо, звернулися до суду з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши другий абзац рішення в такій редакції: ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» передати ОСОБА_1 автомобіль марки «Рута», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; доповнити резолютивну частину рішення двома новими абзацами наступного змісту: Розірвати з 22 листопада 2017 року договору оренди транспортних засобів від 29 квітня 2013 року, укладеного між нею та ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за №775; Стягнути з відповідача 3600 грн. орендної плати за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, 883 грн. 10 коп. інфляційних нарахувань на суму орендної плати, 182 грн. 51 коп. 3% річних на суму орендної плати, 400 грн. неустойки та 60652 грн. 27 коп. матеріальної шкоди, заподіяної розукомплектуванням автомобіля марки «Рута», д.н.з. НОМЕР_1.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що результати розгляду заявленої вимоги в частині передачі автомобіля в резолютивній частині рішення судом не наведені, хоча з мотивувальної частині рішення позивач зробила висновок, що суд погодився з даною позовною вимогою, що може призвести до утруднення виконання рішення державною виконавчою службою.

ОСОБА_1 вважає, що суд також прийшов до необґрунтованого висновку про те, що договір оренди слід вважати розірваним з моменту отримання відповідачем вимоги про розірвання договору з 22 листопада 2017 року і не потребує додаткового розірвання, оскільки він суперечить ст.16 ЦК України та ст.4 ЦПК України, адже встановлення дати в судовому порядку має для позивача суттєве значення, оскільки воно стане офіційним підтвердженням даної обставини при вирішенні інших питань, що витікають з даного договору оренди.

Крім того, позивач не погоджується з висновком суду, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди є передчасною, зазначає, що правовідносини між нею та відповідачем з приводу відшкодування заподіяної матеріальної шкоди ґрунтуються на договорі оренди, відповідних нормах ЦК України і ніяким чином не пов'язані з наявністю кримінального провадження за фактом розукомплектування автомобіля.

ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», посилаючись на незаконність і необґрунтованість, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що порядок прийняття в користування і повернення транспортного засобу передбачає передачу автобуса шляхом поставлення підпису уповноваженою особою в прошитому, пронумерованому і скріпленому підписами сторін журналі приймання-передачі транспортних засобів, однак матеріали справи не містять такого доказу, однак суд першої інстанції не звернув на дану обставину уваги. Посилається, що відсутність акту чи журналу приймання-передачі транспортного засобу з підписами сторін свідчать про те, що зазначені обставини з передачі автобусу не настали.

На думку представника всі письмові докази в матеріалах справи є сумнівними, опосередкованими і прямо не підтверджують факту користування відповідача транспортним засобом позивача. Зокрема: судом безпідставно прийнято до уваги копію тимчасового талону ДАР №428990, як доказу у справі, оскільки в друкованому документі організація була зазначена ВАТ «Чернігівавтосервіс» та від руки дописано - ДП «Пассервіс», тому факт передачі транспортного засобу саме відповідачу не доведено; згідно наданого позивачем нотаріального Договору оренди транспортних засобів номер шасі орендованого т.з. НОМЕР_3 який не відповідає номеру шасі/кузова в Свідоцтві про державну реєстрацію НОМЕР_3 тобто предмет наданого договору оренди не співпадає з транспортним засобом яким володіє позивач; ліцензійна карта НОМЕР_6 у зв'язку зі скасуванням ліцензійних карток на підставі наказу Міністерства інфраструктури від 13 серпня 2015 року не може підтверджувати використання відповідачем автомобіля позивача; письмові покази свідків не є прямим доказом, не містять доказів, які можуть підтвердити їх слова, містять «приблизність», що не припустимо при вирішенні спору, однак на дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та вдався до припущень при ухваленні рішення.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що надані позивачем протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу за 2014 та 2015 роки лише підтверджують позицію відповідача, адже позивач самостійно проводила технічний огляд у спеціалізованій установі та в даних протоколах відсутні посилання що він використовується відповідачем. Крім того, позивач самостійно проводила страхування свого транспортного засобу, відповідач до договору страхування ніякого відношення не має, що підтверджує відсутність даного автомобіля у відповідача.

Представник ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» зазначає, що суд неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про допит в якості свідків позивача та працівників відповідача для з'ясування факту яким чином позивач передала технічно справний транспортний засіб орендодавцем орендарю згідно договору оренди.

Крім того, особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу суду, що посилання позивача ніби-то вона виявила розукомплектований належний їй автомобіль на автостоянці ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» за адресою м.Чернігів, вул.Громадська, 60, є неправдивими та спростовують причетність відповідача до даного автомобіля, оскільки дана земельна ділянка належить ПАТ «Чернігівавтосервіс», що підтверджується документами на земельну ділянку вказаної юридичної особи, які прикладені до апеляційної скарги.

Не погоджується відповідач і з розміром заподіяної шкоди, зазначає, що висновки експертиз були здійснені в 2017 року, рівень цін на запасні частини не відповідають реальним ринковим цінам ні на час проведення дослідження, ні на час розгляду цивільної справи.

ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» зазначає, що відповідач 01 листопада 2014 року та 14 липня 2016 року повідомляв позивача про розірвання договору оренди транспортних засобів, що передбачено умовами п.7.3 цього Договору, однак позивач проігнорувала звернення відповідача та вважає, що Договір є розірваним і нечинним.

У наданий судом строк ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Відповідач вважає апеляційну скаргу безпідставною і такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що позивачем не доведено факт реальної передачі в користування відповідача транспортного засобу, а умови договору лише зобов'язують передати ОСОБА_1 автомобіль «Рута» та не підтверджують його фактичну передачу, тобто, має бути журнал приймання передачі, акт, або інший документ, але такі докази відсутні, тому доводи апелянта не підтверджені матеріалами справи. Також вважає безпідставною і незаконною вимогу позивача про стягнення шкоди в сумі 60652 грн. 27 коп., оскільки результати наданих в матеріали справи товарознавчих експертиз не відповідають фактичним обставинам і потребують додаткового фахового дослідження, після огляду автомобіля, який знаходиться на території ПАТ «Чернігівавтосервіс», працівником ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс». Вважає, що ціни завищені, деталі знаходяться на своїх місцях.

ОСОБА_1 також подала відзив на апеляційну скаргу ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», яку просить залишити без задоволення. Зазначає, що доводи апеляційної скарги в частині того, що нібито транспортний засіб належним чином не був переданий позивачем орендарю не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Доводи щодо непричетності відповідача до пошкодження автомобіля також не заслуговують на увагу, оскільки на підставі ст.759 ЦК України здійснюючи користування предметом оренди, в даному випадку автомобілем, орендар самостійно визначає місце та спосіб його зберігання і несе відповідальність за втрату погіршення речі, переданої в оренду. Не погоджується ОСОБА_1 і з доводами про необґрунтованість автотоварознавчих експертиз, оскільки дані експертизи були проведені в рамках кримінального провадження, автомобіль весь час знаходиться у відповідача, що не виключає можливості змінювати комплектацію автомобіля, розукомплектовувати його або здійснювати доукомплектування. ОСОБА_1 заперечує проти проведення судової автотоварознавчої експертизи, оскільки дана експертиза не може свідчити про стан автомобіля в період винесення рішення судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» не підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» був укладений Договір оренди транспортних засобів, за умовами якого позивач передала відповідачу в користування належний їй автомобіль марки «Рута» А0483, 2006 року випуску, жовтого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 тип ТЗ автобус-D, строком на п'ять років з 29 квітня 2013 року по 29 квітня 2018 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального кругу Музикою Л.І. та зареєстрований в реєстрі за №775 (а.с.10-14).

Даний автомобіль належить ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.14).

Згідно п.2.1 Розділу 2 Договору оренди, технічно справний транспортний засіб повинен бути переданий орендодавцем і прийнятий орендарем, згідно журналу приймання - передачі транспортних засобів, про що ставиться відповідний запис уповноваженої особи сторони із зазначенням часу доби, дати та переліку переданого-прийнятого майна. Разом з прийняттям транспортного засобу водій, що здійснює керування транспортним засобом, який таки чином перебуває в користуванні у орендаря отримує ліцензійну карту, дозвіл на перевезення, тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, трафарети.

Відповідно до п.2.2 даного розділу транспортний засіб, який орендується, повинен бути повернутий орендодавцю в технічно-справному стані, згідно журналу приймання-передачі транспортних засобів, про що ставиться відповідний запис уповноваженої особи із зазначенням часу доби, дати та переліку переданого-прийнятого майна.

В пункті 2.6 визначено, що ведення журналу поручається орендарю.

Згідно п.3. 3 Розділу 3 Договору оренди, розмір орендної плати визначається актом виконаних робіт за кожен місяць і не може бути меншим 100 грн., а згідно п.3.2 передбачено, що строк виплати орендної плати встановлюється щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

За умовами п.5.1.9 орендар зобов'язаний забезпечити контроль технічного та санітарного стану транспортного засобу перед початком роботи та забезпечити їх зберігання відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт». Згідно п.5.12 також має забезпечити утримання транспортного засобу в належному санітарному і технічному стані, забезпечити його своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення. Пунктом 5.1.15 має повідомляти орендодавця про виявлені в процесі експлуатації технічні несправності транспортного засобу.

Також умовами договору, зокрема п.7.4 передбачено, що кожна зі сторін має право розірвати цей договір в будь-який час, попередивши про це в письмовій формі іншу сторону за 1 місяць.

Згідно тимчасового реєстраційного талону на спірний транспортний засіб серії ДАР №428990 від 14 травня 2013 року, в якому зазначений реєстраційний номер НОМЕР_2, 2006 року випуску, зареєстрованого 14 травня 2013 року за ВАТ «Чернігівавтосервіс» ДП «Пассервіс» за адресою вул.Борисенка, 39, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, крім того знизу вказано номер НОМЕР_5 (а.с.15).

Ліцензійна картка серії НОМЕР_6 видана до ліцензії серії НОМЕР_7, строк дії ліцензії: 20.06.2012 року - необмежений, ліцензіат ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», місцезнаходження м.Чернігів, вул.Борисенка, 39, видано на транспортний засіб Рута А0483, 2006 року випуску, номер НОМЕР_2, дозвіл надано на внутрішні перевезення пасажирів автобусами, видана на підставі тимчасового реєстраційного талону ДАР №428990 з 14 травня 2013 року по 29 квітня 2018 року, строк дії ліцензійної картки - 03.07.2013 - необмежений (а.с.16).

В матеріалах справи наявні протоколи перевірки технічного стану автомобіля марки «Рута» від 27 серпня 2014 року та від 03 вересня 2015 року (а.с.17, 18).

ОСОБА_1, 30 червня 2016 року звернулась до поліції заявою в якій зазначила, що перебуваючи по вул.Борисенка, 39, виявила зникнення з її автомобіля марки Рута, д.н.з. 2438 домкрату, балонного ключа, монтіровки, свічного ключа, двох ресор, акумулятора 75 ампер, та органами досудового розслідування були внесені відомості до ЄРДР за №0006205, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с.20-21).

Крім того, матеріали справи містять письмові покази свідків Леоненка С.І. від 29 грудня 2016 року, відібрані в рамках кримінального провадження №0006205, з яких вбачається, що директор ДП «Пассервіс» ПАТ «Чернігівавтосервіс» визнає наявність договору між позивачем та відповідачем, використання даного автомобіля відповідачем та те, що даний автомобіль на час відібрання пояснень перебував на стоянці (а.с.22-23). Показами ОСОБА_7, який працює механіком та охоронцем в ДП «Пассервіс» також підтверджується, що автомобіль перебуває у користуванні відповідача (а.с.24-25).

Матеріали справи містять копії висновків експерта за результатами проведення судово-автотоварознавчої та судово-товарознавчої експертизи від 23 березня 2017 року №1115/1116/17-24 (28-35, 36); від 20 липня 2017 року №3186-3192/17-24 (а.с.37-44); від 03 серпня 2017 року №3532-3545/17-24 (а.с.45-55), та від 21 вересня 2017 року №3859-3863/17-24 (а.с.56-69). Даними експертизами встановлено, що згідно переліку комплектуючих викрадених деталей з транспортного засобу, належного ОСОБА_1, вартість заподіяних збитків позивачу загалом складає 60652 грн. 27 коп.

Вбачається, що 09 листопада та 21 листопада 2017 року ОСОБА_1 зверталася до ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» з письмовими вимогами про відмову від договору оренди, в зв'язку з несплатою орендної плати наймачем та розукомплектування автомобіля і повернення ОСОБА_1 автомобіля, які були отримані відповідачем 22 листопада 2018 року, проте в ході судового розгляду не було встановлено, як факту виплати позивачу орендної плати, так виконання відповідачем вказаних вимог (а.с.74, 75).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1. суд першої інстанції виходив з доведеності передачі автомобіля марки «Рута», д.н.з. НОМЕР_1 за Договором оренди позивачем відповідачу, однак вимоги в частині розірвання договору є не коректними, оскільки Договір оренди є розірваним з моменту отримання відповідачем повідомлення позивача, тобто з 22 листопада 2017 року, і в силу закону не потребує додаткового розірвання судом, при цьому, спірний транспортний засіб підлягає поверненню позивачу, а також стягненню підлягає орендна плата за 3 роки, інфляційні нарахування, 3% річних та неустойка, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Оскільки Договір оренди не містить умов щодо обов'язку зберігання майна орендарем і відповідальності за зберігання, враховуючи наявність незавершеного кримінального провадження і не встановленням винних осіб, а також враховуючи положення Договору оренди щодо обов'язку орендодавця ліквідації наслідків пошкодження транспортного засобу, як наслідок діяльності водія, за свій рахунок і своїми силами, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної розукомплектуванням спірного транспортного засобу, є передчасними.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитись з наступних підстав.

Відповідно до статті 759 УК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 766 ЦК України передбачено правові наслідки непередання майна наймачеві, якими є право наймача за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до частини третьої статті 773 ЦК України наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Згідно зі ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, що результати розгляду заявленої вимоги в частині передачі автомобіля в резолютивній частині рішення суду не наведені, хоча з мотивувальної частині рішення позивач зробила висновок, що суд погодився з даною позовною вимогою, не беруться судом до уваги, оскільки судом було належним чином зазначено, що дана вимога не підлягає задоволенню, адже позивач направила повідомлення відповідачу про розірвання договору оренди, яке отримано 22 листопада 2017 року (а.с.75) тому договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору, що передбачено не лише умовами договору, а й ст.782 ЦК України, розірвання такого договору судом не вимагається.

Проте доводи ОСОБА_1, що висновок суду про відсутність підстав для стягнення матеріальної шкоди та їх передчасність заслуговують на увагу. Так, встановивши, що ОСОБА_1 передала в оренду ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» автомобіль, який перебував у користуванні відповідача, встановлено, що даний автомобіль пошкоджено, що підтверджується проведеними експертизами в рамках кримінального провадження, тому на підставі ст.803 ЦК України наймач зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані у зв'язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Доказів того, що автомобіль не перебував у користуванні відповідача суду не надано, тому слід стягнути з ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» на користь ОСОБА_1 60652 грн. 27 коп. у відшкодування майнової шкоди.

Доводи «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», що позивачем не доведено передачу транспортного засобу по журналу приймання-передачі транспортних засобів не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до умов укладеного між сторонами договору визначено, що ведення журналу поручається орендарю (п.2.6 Договору), тобто саме відповідач мав вести даний журнал та надати такий журнал суду як доказ. Ненадання відповідачем належного доказу суду позбавило позивачку належним чином доводити свої вимоги.

Посилання відповідача на сумнівність, опосередкованість доказів, які містяться в матеріалах справи також не приймаються апеляційним судом до уваги.

Зокрема посилання на безпідставність прийняття до уваги копії тимчасового талону ДАР №428990, як доказ у справі, оскільки в друкованому документі організація була зазначена ВАТ «Чернігівавтосервіс» та від руки дописано - ДП «Пассервіс», тому факт передачі транспортного засобу саме відповідачу не доведено спростовуються тим, що в документі надруковано: ВАТ Чернігівавтос… та дописано від руки - ервіс ДП Пассервіс, тобто фактично назва організації не вміщалась в бланк та саме тому було дописані (а.с.15), а сам талон недійсним у встановленому порядку не визнанвався.

Незрозумілі апеляційному суду посилання відповідача про невідповідність номера шасі транспортного засобу у Договорі оренди та Свідоцтві про реєстрацію, адже в обох цих документах зазначено номер шасі т.з. №3583 (а.с.10 та 14).

Посилання відповідача на те, що ліцензійна карта НОМЕР_6 у зв'язку зі скасуванням ліцензійних карток на підставі наказу Міністерства інфраструктури від 13 серпня 2015 року не може підтверджувати використання відповідачем автомобіля позивача також не беруться судом до уваги, оскільки ліцензійна карта була видана 03 липня 2013 року, а наказ - 13 серпня 2015 року, тобто через два роки.

Доводи про неприпустимість взяття до уваги письмових показів свідків також не заслуговують на увагу та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки показання свідків Леоненка С.І., який до того ж є директором ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», ОСОБА_7, працівника ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», давалися в рамках кримінального провадження, з попередженням про кримінальну відповідальність, стосувались встановлення тих же обставин та прямо вказують, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на автомобільній стоянці, за адресою Борисенка, 60 та що спірний автомобіль зданий в оренду даному підприємству за договором оренди.

Протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу за 2014 та 2015 роки не підтверджують позицію відповідача, а підтверджують лише факт технічного огляду транспортного засобу у спеціалізованій установі, а наявність в даних протоколах посилання ким використовується автомобіль не передбачено самим бланком протоколу

Доводи апеляційної скарги відповідача, що автомобіль перебував на автостоянці за адресою м.Чернігів, вул.Громадська, 60, а дана земельна ділянка належить ПАТ «Чернігівавтосервіс», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, оскільки на підставі ст.759 ЦК України здійснюючи користування предметом оренди, в даному випадку автомобілем, орендар самостійно визначає місце та спосіб його зберігання і несе відповідальність за втрату погіршення речі, переданої в оренду.

Щодо непогодження з розміром заподіяної шкоди, оскільки висновки експертиз були здійснені в 2017 року, рівень цін на запасні частини не відповідають реальним ринковим цінам ні на час проведення дослідження, ні на час розгляду цивільної справи, то слід зазначити, що інших доказів розміру майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 відповідачем надано не було.

Крім того, в апеляційній скарзі ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» зазначає, що відповідачем 01 листопада 2014 року та 14 липня 2016 року було повідомлено позивача про розірвання договору оренди транспортних засобів, що передбачено умовами п.7.3 цього Договору, однак позивач проігнорувала звернення відповідача та вважає, що Договір є розірваним і нечинним, лише підтверджує факт укладення між сторонами договору та спростовує всі вище перелічені доводи відповідача про те, що автомобіль фактично не було передано в оренду. На підтвердження отримання ОСОБА_1 саме даних повідомлень відповідач доказів не надав.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, однак дійшов до неправильного висновку про відмову у стягненні майнової шкоди у сумі 60652 грн. 27 коп., тому рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині, а в іншій частині рішення слід залишити без змін.

Крім того, ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Вбачається, що подаючи позовну заяву ОСОБА_1 заявила дві немайнові вимоги та майнову за кожну з яких мало бути сплачено 704 грн. 80 коп., тому пропорційно задоволеним вимогам слід стягнути з ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору та на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору за розгляд позовної заяви судом першої інстанції та стягнути з ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» в дохід держави 2114 грн. 40 коп. судового збору у відшкодування судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч.1 п.3, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування майнової шкоди і задовольнити позов у цій частині вимог та змінити в частині відшкодування судових витрат.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» на користь ОСОБА_1 60652 (шістдесят тисяч шістсот п'ятдесят дві) грн. 27 коп. у відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» в дохід держави 2114 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі 25 липня 2018 року.

Головуючий:Судді: