Ухвала

Іменем України

Справа № 712/7847/18

Провадження 2/712/262/18

19 липня 2018 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

Головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

приватного виконавця ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у приватного виконавця ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження АСВП №56202726 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу у розмірі 115 200 доларів США, що еквівалентно 2 992 896 грн. Станом на 08.07.2018р. борг не погашений, вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності транспорнті засоби, які оголошені у розшук. Просить суд обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон за межі України до виконання зобов"язань перед стягувачем у виконавчому провадженні.

В судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання та просив його задоволити.

Заслухавши приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею ( ч.2 ст.441 ЦПК України). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення ( ч.3 ст.441 ЦПК України).

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця ( ч.4 ст.441 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

На стадії виконання обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань покладений на державного (приватного) виконавця, що подає таке подання.

Подання про тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України має містити докази, що підтверджують умисне ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань або перешкоджання його в цьому, а саме, що боржник був належним чином обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, має можливість виконати рішення, однак свідомо не вчиняє дій з його виконання.

Як вбачається з подання приватного виконавця, таке обгрунтування відсутнє, доказів того, що боржником обізнаний з фактом відкриття щодо нього виконавчого провадження немає, оскільки за місцем виконання рішення ОСОБА_3 не зареєстрована та фактично не проживає останні кілька років згідно акту від 16.05.2018р.

Оскільки приватним виконавцем не підтверджено факт обізнаності боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження, це виключає свідомість невиконання останнім покладеного на нього обов'язку, наявність в його діях/бездіяльності умислу.

Як вбачається з матеріалів подання, при виході за місцем проживання боржника обстежити його майновий стан приватному виконавцю не представилось можливим, оскільки приватним виконавцем не було встановлено, чи дійсно це є місцем проживання боржника. У випадку, якщо фактичне місце проживання боржника невідоме приватний виконавець вправі звертатись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.441 Цивільного Процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) ( ч.ч.1,2 ст.261 ЦПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.354, 355 ЦПК України). До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення" ЦПК України ).

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата постановлення повного тексту ухвали 19 липня 2018 року.