Справа №443/776/18
Провадження №2/443/806/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою, якою просять суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 22 березня 2004 року, терміном 6 місяців.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликаються на те, що 22 березня 2004 року померла матір позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна частка(пай) розміром 3,66 умовних кадастрових гектара та житловий будинок №17 по вул. І.Франка в с. Махлинець Жидачівського району Львівської області. На випадок своєї смерті, померла не розпорядилась вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Відтак, позивачка як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у його з довірителькою відсутності, позовні вимоги підтримують, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 22 березня 2004 року, у віці 84 років, в с. Облазниця Жидачівського району Львівської області, померла ОСОБА_4, про що 22 березня 2004 року зроблено відповідний запис №4 та ОСОБА_3 сільською радою, від 22 березня 2004 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №328736 /а.с. 6/.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_4 входить земельна частка(пай) розміром 3,66 умовних кадастрових гектара та житловий будинок №17 по вул. І.Франка в с. Махлинець Жидачівського району Львівської області /а.с. 8-9/.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою ОСОБА_3 сільською радою Жидачівського району Львівської області від 27 березня 2018 року за вих. №220 /а.с. 10/.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про народження серії ЯИ №740123 від 27 лютого 1953 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, що cпадкодавець є матірю ОСОБА_2. Відтак, встановлено що позивач є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців вказаної черги судом не встановлено /а.с. 5-7/.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем. Так, з довідки, виданої ОСОБА_3 сільською радою Жидачівського району Львівської області від 27 березня 2018 року за вих. №220, вбачається, що спадкодавець був постійно зареєстрована та проживала одна до дня своєї смерті за адресою: вул. І.Франка 17 с. Махлинець Жидачівського району Львівської області. Спадкоємець за законом же проживала(на час відкриття спадщини) за адресою: м. Стрий, вул. Ленкавського, 1/9 Львівської області, що підтверджується долученими нею паспортними даними /а.с. 4, 10/.

Окрім того, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, судом встановлено, що позивачка після смерті ОСОБА_4, вимушена була проходити лікування /а.с. 24-26/.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 311/02-31 виданою завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою від 24 квітня 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплив 22 вересня 2004 року /а.с. 11/.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 22 березня 2004 року, на випадок своєї смерті не розпорядилась належним майном. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що не відмовилась від спадкового майна та вирішила його прийняти. Проте, остання в силу пережитого стресу, повязаного із втратою рідної людини та вимушеним лікуванням пропустила законодавчо визначений строк для прийняття спадщини, але від неї не відмовлялась та бажає прийняти. Однак, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, з причин пропуску піврічного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, оскільки такий нею пропущений з поважних причин. Разом з тим, тривалість вказаного строку слід визначити в три місяці.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Визначити, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 22 березня 2004 року, в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко