20.07.2018 ЄУН 371/152/18
Провадження № 2/371/310/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі :

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що, йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26 вересня 2011 року належить житловий будинок під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області. Даним будинком для проживання користувався відповідач, будучи членом сімї попереднього власника будинку. З 2011 року відповідач в будинку не проживає, проте залишається зареєстрованим в ньому. Просив визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області з тих підстав, що він більше року в даному будинку не проживає.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 01 березня 2018 року відкрито провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не подав.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. В обґрунтування заявлених вимог послався на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відповідач вдруге не зявився до суду, причин неявки в судове засідання не повідомив, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила сатті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Норми статей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до положень вказаних норм власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області.

Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу, посвідченим 26 сересня 2011року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі за № 2304, Витягом з Державного реєстру привочинів № 10426916, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_7 Миронівського районного нотаріального округу Київської області 26 вересня 2011 року.

Позивач набув прав та обовязків щодо придбаного житлового приміщення та має перешкоди у користуванні власністю з наступних підстав.

Відповідач проживав та був зареєстрований в даному будинку з ініціативи його попереднього власника. Вказані обставини зазначені позивачем та підтверджені довідкою № 44, виданою 09 січня 2018 року виконавчим комітетом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, відомостями облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки будинку під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області.

Суд зазначає, що мають місце правовідносини, які виникають між власником житла та членом сімї попереднього власника житла.

Єдиним власником будинку під номером 146 по вулиці Святомихайлівська (до перейменування Петровського, 144) села Карапиші Миронівського району Київської області є позивач ОСОБА_8

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Власник житла має право на підставі вказаної норми закону вимагати від членів сімї колишнього власника усунення перешкод у користуванні власністю, зокрема, вимагати визнання вказаних осіб такими, що втратили право користування, та зняття їх з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла (ст. 346 ЦК України).

З моменту купівлі будинку право власності попереднього власника на будинок є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності припиняється також правомочність користування будинком, яка нерозривно повязана з власністю. Відповідно й припиняється право користування членів сімї попереднього власника, оскільки воно є похідним. Законодавством не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника.

Із актів обстеження житлово-побутових умов позивача від 25 січня 2017 року, 16 лютого 2017 року, 22 березня 2017 року, 20 квітня 2017 року, 18 травня 2017 року, 15 червня 2017 року, 20 липня 2017 року, 24 серпня 2017 року, 21 вересня 2017 року, 19 жовтня 2017 року, 23 листопада 2017 року, 21 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 в будинку позивача під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області не проживає, його особистих речей у будинку не виявлено.

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що відповідач ОСОБА_4 не є членом сімї позивача, у належному йому будинку не проживав на час придбання будинку та не проживає на даний час.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Заявлені позивачем вимоги суд вважає доведеними, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на ті обставини, що позивач є єдиним власником будинку під номером під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області, в якому відповідач залишається зареєстрованим на час розгляду справи, тобто після припинення права власності на нього попереднього власника, й відповідно після припинення права користування спірним будинком, чим порушує право власності позивача.

Позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, ґрунтується на вимогах закону.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3, паспорт серії СТ258291, виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 28 квітня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання : будинок під номером 21 по вулиці Горького села Карапиші Миронівського району Київської області,до ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання : будинок під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у виді житлового будинку під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського районуКиївської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 704 гривні 80 копійок понесених судових витрат у виді судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_8, паспорт серії СТ258291, виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 28 квітня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання : будинок під номером 21 по вулиці Горького села Карапиші Миронівського району Київської області.

Відповідач: ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання : будинок під номером 146 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області.

Суддя підпис ОСОБА_9

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук