УХВАЛА

27 липня 2018 року

м. Київ

справа № 554/1475/18

провадження № 61-39294ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» та Авіакомпанії «Azur Air Ukraine» про захист прав споживача та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили стягнути на користь кожного з них: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» (далі - ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур») - 1 452 грн 57 коп. пені, 988 грн 14 коп. понесених збитків та 6 917 грн на відшкодування моральної шкоди, а з Авіакомпанії «Azur Air Ukraine» - 1 245 грн 06 коп. пені і 6 917 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 06 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 квітня 2018 року залишено без змін.

05 липня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційну скаргу, в якій просили скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 квітня 2018 року та Апеляційного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2018 року (на час подання касаційної скарги) - 1 762 грн.

Предметом спору в цій справі є відшкодування шкоди у загальному розмірі 7 371 грн 54 коп. ((1 452,57 + 988,14 + 1 245,06) х 2), яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн х 100 = 176 200 грн).

Крім того, заявлено вимоги немайнового характеру, а саме про відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі 27 668 грн ((6 917 + 6 917) х 2).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку заявники обґрунтували тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та становить значний суспільний інтерес, має для них виняткове значення.

Проте заявниками не вказано, яке фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики має ця справа. Незгода учасника справи з оскаржуваними судовими рішеннями, за відсутності інших обставин, не впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскаржувані судові рішення у цій справі ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Оскільки оскаржувані заявниками судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Помилкове зазначення у постанові Апеляційного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для її розгляду судом касаційної інстанції, оскільки такий розгляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» та Авіакомпанії «Azur Air Ukraine» про захист прав споживача та відшкодування збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. А. Стрільчук