Номер провадження: 22-ц/785/4275/18
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_14 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про зняття арешту з ? частини квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2008 року було вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_5.

На теперішній час розгляд справи закінчено.

В межах виконавчого провадження було проведено прилюдні торги з реалізації ? чатини квартири АДРЕСА_1 та згідно свідоцтва № 1126 від 20.04.2010 року зазначена частка в порядку ст. 61 ЗУ „Про виконавче провадження" належить ОСОБА_4

На підставі вказаного свідоцтва, 29.04.2010 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на вказану частку квартири.

У зв"язку з тим, що даний арешт порушує права ОСОБА_4, як власника, позивач звернулася з позовом до суду.

07.08.2017 року представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_8 звернулася до суду із зустрічним позовом до Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича, ОСОБА_4 про визнаня недійсними повідомлення від 02.06.2009 року №18/470, повідомлення від 10.07.2009 року № 18/583 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, постанову від 08.04.2010 року, винесену головним державним виконавцем Г.Є. Степаненко, затверджену 08.04.2010 року начальником Другого Приморського ВДВС ОМУЮ Нестеренко О.О., визнання недійсним акту головного державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу та визнання недійсним свідоцтва від 20.04.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1126.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.01.2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича, ОСОБА_4 про визнаня недійсними повідомлення, постанови, акту та свідоцтва залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Знято арешт з ? частини квартири АДРЕСА_1, накладений ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2008 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про зняття арешту з ? частини квартири АДРЕСА_1, який був накладений ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2008 року в рамках цивільної справи №2-3345/08, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва від 20.04.2010 року є власником вказаної частки квартири, яка набута нею в рамках виконавчого провадження відповідно до ст.61 ЗУ „Про виконаче провадження", а накладений судом арешт порушує її права, як власника.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 321 293 грн.63 коп. (а.с.21-22).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2008 року в рамках вищезазначеної цивільної справи було накладено арешт на ? частини квартири АДРЕСА_1.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем відділу актом опису й арешту майна від 26.02.2009 року накладено арешт на ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5

Під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження, ? частина спірної квартири, була передана державним виконавцем на продаж з прилюдних торгів, проте прилюдні торги визнані такими, що не відбулись у зв'язку з відсутністю попиту. У зв"язку з чим, державним виконавцем було запропоновано стягувачам ОСОБА_11 та ОСОБА_4 залишити за собою непродане майно.

За заявою ОСОБА_4, постановою головного державного виконавця другого Приморського ВДВС ОМУЮ Степаненко Г.Є. від 08.04.2010 року, в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передано ОСОБА_4 в рахунок часткового погашення боргу у загальній сумі 121 790,86 грн. по виконавчому листу № 2-111/02, виданому Приморським районним судом м.Одеси 23.07.2003 року та по виконавчому листу № 2-1408/10, виданому Суворовським районним судом м.Одеси 11.03.2010 року - ? частини квартири АДРЕСА_1, за оцінкою, якою воно було передано на реалізацію, яка складала 86 580 грн (а.с.63-64).

Актом головного державного виконавця другого Приморського ВДВС ОМУЮ Степаненком Г.Є. від 08.04.2010 року передано стягувачу ОСОБА_4 вказану частку квартири (а.с.65-66).

Згідно свідоцтва приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина А.Ю. від 20.04.2010 року ОСОБА_4 належить на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.62).

Отже, право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_4 із встановлених законодавством підстав та на час розгляду даної справи не визнано у судовому порядку незаконним.

Тому накладений судом арешт на вказану частку квартири порушує права ОСОБА_4 як власника.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 9 Постанови пленуму ВССУ, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 та його представника, які 16.01.2018 року не змогли з"явитися до судового засідання через незалежні від них обставини, пов"язані з сильним снігопадом та значними заторами на догорогах, про що ОСОБА_2 намагався повідомити суд, проте жоден з телефонних номерів суду не працювали, не приймаються до уваги, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи відповідно до ЦПК України подаються до суду в письмовій формі через канцелярію суду, факсом, або на електронну адресу суду, та, згідно матеріалів справи, таких клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 була сповіщена про розгляд справи на 16.01.2018 року судовою повісткою, яку отримала 15.12.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням а.с.93.

Доводи апеляційної скарги, що суд не викликав ОСОБА_2 та його представника на судове засідання 18.01.2018 року також не приймаються до уваги, оскільки суд розглянув справу 16.01.2018 року, а 18.01.2018 року є датою складення повного тексту судового рішення.

Оскаржуючи рішення суду, апелянт посилається на незаконне визнання судом повторної неявки ОСОБА_2 у судове засідання без поважних причин, проте, предметом перегляду судом апеляційної інстанції є рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року, а не ухвала Суворовського районного суду м.Одеси від 16.01.2018 року про залишення зустрічного позову без розгляду.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.07.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш