Номер провадження: 22-ц/785/5586/18
Номер справи місцевого суду: 511/219/18
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м. Одеса

Справа №511/219/18

Провадження №22-ц/785/5586/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Погорєлової С.О.,Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Іванова О.В. 25 квітня 2018 року ,повний текст рішення складено 04.05.2018 року,

встановив:

30.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою про припинення стягнення аліментів з нього на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 31.07.2017 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох дітей доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини заробітку ( доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_1), після чого стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.09.2017 року було виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 даних про ОСОБА_2, як батька дитини.

Позивач просив припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, стягнених за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.07.2017 року, а також стягнути з нього на користь відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів його прибутку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього просив відкликати з виконання виконавчий лист, виданий на виконання рішення Роздільнянського суду Одеської області від 31.07.2017 року.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року в задоволенні позовної заяви відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року у справі №511/219/18 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано підставу звільнення його стягнення аліментів на особу, яка не є його дитиною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив до суду.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін,в иходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.07.2017 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох дітей доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини заробітку ( доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_1), після чого стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.09.2017 року було виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 даних про ОСОБА_2, як батька дитини /а.с. 8-9/.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Оскільки, нормами Сімейного кодексу України не передбачено припинення стягнення аліментів в зв'язку з виключенням відомостей про батька з актового запису про дитину, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину.

Доводи апеляційної скарги про відсутність іншого шляху для поновлення своїх прав є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 вправі звернутися до суду з заявою про перегляд рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.07.2017 року про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами, що дозволить зберегти та не порушити права іншої дитини, сина ОСОБА_5, тобто принцип правової визначеності.

Справа розглянута судом першої інстанції в межах заявлених вимог, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення. А позивач в результаті цього не позбавлений процесуальної можливості для захисту та поновлення свого права.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368, 369,374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2 «а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06.08.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П.Заїкін

С.О.Погорєлова