Справа №: 343/778/18
Провадження №: 2/0343/391/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючої судді - Монташевич С. М.,
секретаря - Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/778/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
з участю: позивачки - ОСОБА_1,
представника позивачки - адвоката ОСОБА_3,
Стислий виклад позиції позивачки:
Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач спільно проживали без реєстрації шлюбу з 2000 р. по 2005 р. Від спільного проживання 14.06.2004 р. у них народився син ОСОБА_4, який проживає з нею. Деякий час відповідач у незначних розмірах допомагав їй утримувати сина, а згодом взагалі перестав це робити. Тривалий час відповідач не приймає ніякої участі у вихованні сина та не надає ніякої фінансової підтримки, хоча є фізично здоровий та не має інших утриманців.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.
Заяви та клопотання учасників справи:
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, пояснили, що їм відомо, що відповідач працює за кордоном, де отримує доходи, однак підтверджуючі докази у них відсутні. Однак, оскільки утримання дитини є обов'язком обох батьків, а відповідач цей обов'язок не виконує, то є підстави для стягнення з нього аліментів у судовому порядку. Не заперечують проти заочного розгляду даної справи. Просили позов задоволити.
Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку. Від відповідача жодних клопотань чи заяв не поступало.
Процесуальні дії у справі:
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існуванням таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного провадження з особливостями, встановленими цієїю главою.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, заяви із запереченням щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про проведення заочного розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 15.09.2006 р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України (а.с. 6, 7).
Факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з мамою ОСОБА_1 підтверджується довідкою про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому будинку осіб № 730 від 31.01.2018 р., виданою Долинською міською радою, в якій також вказано, що за адресою позивачки, крім неї та сина, зареєстрований ще один син ОСОБА_5 (а.с. 5).
Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька ОСОБА_2 в утриманні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Оцінка суду:
Вислухавши аргументи позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька.
Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає з мамою та братом. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні сина не бере, хоча зобов'язаний це робити на рівні з позивачкою, а тому суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 слід стягнути аліменти в розмірі 1200,00 гривень щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, інші обставини справи, і вважає, що аліменти в такому розмірі є справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому твердження позивачки про те, що відповідач має постійне місце роботи в Чеській республіці, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не беруться до уваги при вирішенні спору.
Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України з урахуванням зменшених вимог в частині витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 200, 206, 264, 265, 268, 282-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити частково.
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень щомісяця.
Стягнення аліментів розпочати з 04 травня 2018 року і проводити до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 05.02.1998 р.

Відповідач: ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1.

Повний зміст рішення складено 06 серпня 2018 року.

Суддя: