УХВАЛА

про закриття провадження у справі

у звязку з затвердженням мирової угоди

справа № 312/96/18

провадження № 2/312/78/2018

31 липня 2018 року селище ОСОБА_1

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

при секретарі Юхник С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_4, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 12.07.1993 року вона почала працювати медичною сестрою дитячого відділення Великобілозерської центральної лікарні. 10.04.1997 року вона була переведена на посаду медичної сестри терапевтичного відділення цієї установи. 09.01.2018 року Комунальний заклад «Великобілозерська центральна районна лікарня» Великобілозерської районної ради було перейменовано на Центральну лікарню Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області. 29.12.2017 року за невиконання службових обовязків, а саме того, що позивач не відкрила вночі двері амбулаторному хворому, який потребував жарознижуючої інєкції, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. 15.01.2018 року позивача також було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та винесено догану на підставі доповідної лікаря ОСОБА_5, в якій останній зазначив, що позивач не повідомила його про погіршення стану хворої, в результаті чого наступила смерть цієї хворої особи. На підставі наказу № 23 від 30.03.2018 року ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади у звязку з систематичним невиконанням трудових обовязків без поважних причин. Позивач вважає, що будь-яких порушень трудової дисципліни з її сторони не було, догани, які були їй оголошені, є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та керівником медичного закладу. Тому звільнення позивача з займаної посади відбулося з грубим порушенням трудового законодавства України. Крім того, незаконні дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди, що призвело до моральних переживань, втрати душевного спокою, відчуття глибокого приниження.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати причину пропуску строку для звернення до суду з вимогами стосовно оскарження наказу № 74 від 29.12.2017 року та поновити його; визнати незаконним та скасувати наказ № 74 від 29.12.2017 року «Про винесення догани»; визнати незаконним та скасувати наказ № 1 від 15.01.2018 року «Про винесення догани»; визнати незаконним та скасувати наказ № 23 від 30.03.2018 року про звільнення ОСОБА_2; поновити ОСОБА_2 на посаді медичної сестри терапевтичного відділення Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області з 30.03.2018 року; стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обовязкових платежів; стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 02 квітня 2018 року (а.с.34), зазначивши, що сторони дійшли згоди щодо врегулювання спору на основі взаємних поступок, заявила клопотання про затвердження мирової угоди, надавши суду мирову угоду та спільну письмову заяву позивача ОСОБА_2, представника відповідача - головного лікаря Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6 про затвердження мирової угоди, на наступних умовах:

у звязку з досягненням домовленості щодо зміни формулювання причини звільнення Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в особі головного лікаря ОСОБА_6 скасовує наказ № 74 від 29 грудня 2017року «Про винесення догани», наказ № 1 від 15 січня 2018 року «Про винесення догани»;

Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в особі головного лікаря ОСОБА_6 вносить зміни в наказ № 23 від 30 березня 2018 року «Про припинення трудового договору (контракту)» та викладає його в наступній редакції: «Звільнити з 30 березня 2018 року медичну сестру терапевтичного відділення ОСОБА_2 (табельний номер 026) з займаної посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням»;

Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій спільним наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту населення № 58 від 29 липня 1993 року вносить запис в трудову книжку ОСОБА_2 наступного характеру: «Запис за № 9 недійсний» та вносить запис відповідно до наказу про звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області (код ЄДРПОУ: 22143131) на користь ОСОБА_2, згідно зі ст. 235 КЗпП України, грошові кошти в розмірі 19969 грн. (разом з податками) за вимушений прогул, які боржник зобовязується виплатити в строк до 10 серпня 2018 року;

ОСОБА_2 відмовляється в повному обсязі від позовних вимог до Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, а саме: визнати поважною причину пропуску строку для звернення до суду з вимогами стосовно оскарження наказу № 74 від 29 грудня 2017 року та поновити його;

визнати незаконним та скасувати наказ № 74 від 29 грудня 2017 року «Про винесення догани»;

визнати незаконним та скасувати наказ № 1 від 15 січня 2018 року «Про винесення догани»;

визнати незаконним та скасувати наказ № 23 від 30 березня 2018 року про звільнення ОСОБА_2;

поновити ОСОБА_2 на посаді медичної сестри терапевтичного відділення Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області з 30 березня 2018 року;

стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обовязкових платежів;

стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Судові витрати кожна сторона несе самостійно.

Позивач ОСОБА_2 та представник відповідача - головний лікар Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_4 стверджують, що після підписання даної мирової угоди вони не мають жодних майнових чи немайнових (будь-яких інших) претензій один до одного, повязаних з предметом даного спору.

Позивач ОСОБА_2 та представник відповідача - головний лікар Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_4 підтримали клопотання про затвердження мирової угоди та просили затвердити мирову угоду на умовах, які викладені в ній.

При цьому сторони пояснили, що мирова угода укладена сторонами на підставі вільного та взаємного волевиявлення, цілеспрямовано, свідомо, добровільно та без будь-якого примусу, обману, насильства чи впливу тяжких обставин.

Сторони дійшли згоди з усіх істотних умов щодо врегулювання спору по цивільній справі, розуміють предмет та умови мирової угоди, не помиляються щодо них, прагнуть до реального настання обумовлених в цій мировій угоді наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

Зазначена спільна заява та мирова угода приєднані до матеріалів справи.

Вислухавши думку сторін, вивчивши мирову угоду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

За правилами п. 5) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 7 статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Як вбачається із тексту мирової угоди, вона укладена між позивачем, представником відповідача та третьою особою. Мирова угода відповідає вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, не суперечить інтересам сторін Наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі сторонам зрозумілі, про що вони зазначили в письмовій заяві про затвердження мирової угоди та в тексті мирової угоди.

Сторонам розяснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права чи охоронювані законом інтереси, вчинена в інтересах сторін, суд, у відповідності до частини 4 статті 207, пункту 5) частини 1 статті 255 ЦПК України ухвалою затверджує дану мирову угоду та закриває провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 207, п. 5) ч. 1 ст. 255, 256, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2, представником Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_4 та третьою особою ОСОБА_4, відповідно до умов якої:

Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в особі головного лікаря ОСОБА_6 скасовує наказ № 74 від 29 грудня 2017року «Про винесення догани», наказ № 1 від 15 січня 2018 року «Про винесення догани»;

Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в особі головного лікаря ОСОБА_6 вносить зміни в наказ № 23 від 30 березня 2018 року «Про припинення трудового договору (контракту)» та викладає його в наступній редакції:

«Звільнити з 30 березня 2018 року медичну сестру терапевтичного відділення ОСОБА_2 (табельний номер 026) з займаної посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням»;

Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій спільним наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту населення № 58 від 29 липня 1993 року вносить запис в трудову книжку ОСОБА_2 наступного характеру: «Запис за № 9 недійсний» та вносить запис відповідно до наказу про звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області () на користь ОСОБА_2, згідно зі ст. 235 КЗпП України, грошові кошти в розмірі 19969 грн. (разом з податками) за вимушений прогул, які боржник зобовязується виплатити в строк до 10 серпня 2018 року;

ОСОБА_2 відмовляється в повному обсязі від позовних вимог до Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, а саме: визнати поважною причину пропуску строку для звернення до суду з вимогами стосовно оскарження наказу № 74 від 29 грудня 2017 року та поновити його;

визнати незаконним та скасувати наказ № 74 від 29 грудня 2017 року «Про винесення догани»;

визнати незаконним та скасувати наказ № 1 від 15 січня 2018 року «Про винесення догани»;

визнати незаконним та скасувати наказ № 23 від 30 березня 2018 року про звільнення ОСОБА_2;

поновити ОСОБА_2 на посаді медичної сестри терапевтичного відділення Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області з 30 березня 2018 року;

стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обовязкових платежів;

стягнути з Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Судові витрати кожна сторона несе самостійно.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_4, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.О. Яцун