Справа №: 398/1238/18
провадження №: 2/398/1499/18
"19" липня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.07.2013 року між ним та відповідачем укладено договір позики, на підставі якого остання отримала грошові кошти в сумі 60 000 грн. 00 копію, які зобовязалася повернути протягом двох років, тобто до 26.07.2015 року, про що надала відповідну розписку від 26.07.2013 року. Станом на 27.07.2015 року борг не повернуто, а тому просить стягнути з відповідача 128 498 (сто двадцять вісім тисяч чотириста девяносто вісім) гривень 52 копійки, з яких: 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок сума боргу; 43 626 (сорок три тисячі шістсот двадцять шість) гривень 47 копійок проценти; 19 980 (девятнадцять тисяч девятсот вісімдесят) гривень 00 копійок інфляційні; 4 892 (чотири тисячі вісімсот девяносто дві) гривні 05 копійок три проценти річних від простроченої суми.
Від позивача надійшла письмова заява в якій вона вказує, що підтримує позовні вимоги, просить їх задоволити та розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
За умовами розписки від 26.07.2013 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг строком на 2 (два) роки 60 000 (шістдесят) тисяч грн. 00 коп.
Згідно розрахунку процентів за прострочення грошового зобовязання відповідачем за період з 27.07.2015 року по 15.04.2018 року, розрахунок процентів за прострочення грошового зобовязання відповідачем за період з 27.07.2015 року по 15.04.2018 року, який виконано відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, становить 43 626 гривень 47 копійок; розрахунок індексу інфляції становить 19 980 гривень 00 копійок та розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми становить 4 892 гривні 05 копійок.
Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передавання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, у постанові у справі №6-50цс16 від 24 лютого 2016 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Стаття 552 ЦК України вказує, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.
Оскільки матеріали справи містять докази отримання відповідачем коштів у позику від позивача та обставини, які зазначені у позовній заяві підтверджені належними доказами, тому суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 552, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 56, 60, 84, 88, 212, 213-215, 280-282, ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг у розмірі 128 498 (сто двадцять вісім тисяч чотириста девяносто вісім) гривень 52 копійки, з яких 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок сума боргу; 43 626 (сорок три тисячі шістсот двадцять шість) гривень 47 копійки проценти; 19 980 (девятнадцять тисяч девятсот вісімдесят) гривень 00 копійок інфляційні; 4 892 (чотири тисячі вісімсот девяносто дві) гривні 05 копійок три проценти річних від простроченої суми, а також судовий збір у розмірі 1 284 (одна тисяча двісті вісімдесят чотири) гривні 98 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА