АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Чернівці справа № 715/48/14-ц

Апеляційний суд Чернівецької області у складі

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Перепелюк І.Б., Литвинюк І.М.

секретар Андрушків С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Цуркана В.В.,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2018 року у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення його до виконання відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» на вказану ухвалу подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення його до виконання.

Вказувало на те, що ДВС не було надано суду належних та допустимих доказів щодо отримання ПАТ КБ «ПриватБанк» постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчого листа.

Вважає, що виконавчий лист було втрачено під час пересилання їх виконавчою службою до ПАТ КБ «ПриватБанк».

При цьому, ПАТ КБ «ПриватБанк» через втрату виконавчого листа під час пересилання не мало змоги своєчасно предявити його до виконання, що і стало підставою для пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд виходив із того, що виконавчий лист №715/48/14-ц був надісланий державним виконавцем стягувачу - 18 березня 2015 року, а строк пред'явлення листа до виконання був встановлений до 25 лютого 2015 року, стягувач міг повторно пред'явити виконавчий лист до виконання.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставин справи.

Судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2014 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18738,32 грн. та судових витрат у розмірі 243,60 грн.

На виконання вказаного рішення судом 26 лютого 2014 року було видано виконавчий лист №715/48/14-ц зі строком звернення до виконання до 25 лютого 2015 року (а.с.3), що відповідало п.2 ч.1 діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з інформації наданої на запит Глибоцьким районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від 23 лютого 2018 року, зазначений виконавчий лист 18 березня 2015 року було надіслано на адресу головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.2).

Проте, державним виконавцем не підтверджено направлення цього виконавчого листа рекомендованим листом та отримання його адресатом, як того вимагає встановлений законом порядок.

Вказані обставини в сукупності переконують у відсутності у стягувача виконавчого документа та підтверджують його втрату внаслідок незалежних від стягувача причин.

Крім того, судом встановлено, що втрачений виконавчий лист у відділі ДВС на примусовому виконанні не перебуває, отже рішення суду не виконане.

Відповідно до п.3 та п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення заяви апеляційний суд керується наступним.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

В силу п.17.4 Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За нормами ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З урахуванням наведених норм та встановлених вище обставин колегія суддів вважає поважними причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та його втрати, що є підставою для захисту права заявника в обраний ним спосіб.

Керуючись ст.ст.141, 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2018 року скасувати.

Заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Поновити строк пред'явлення виконавчого документа № 715/48/14-ц, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області, та видати його дублікат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 липня 2018 року

Головуючий /підпис/ ОСОБА_2

Судді: /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4