Справа № 148/902/18
Провадження №2/148/535/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 липня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Грох Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.06.2013 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 04.01.2016 рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області було розірвано.

Від даного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків, участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не допомагає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Так як відповідач зобов'язаний утримувати дочку до її повноліття, але робити цього не хоче, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.01.2016 розірвано, що підтверджується копією даного рішення суду від 04.01.2016 (а.с.8).

Від даного шлюбу мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 19.02.2015 серія НОМЕР_3 (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч. 3 ст. 51 Конституції України ).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сум за вибором того з батьків або інших законнних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 04.05.2018 №771 (а.с.5).

Оскільки дитина проживає з матір'ю - позивачем по даній справі, то аліменти необхідно стягувати на її користь.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом врахованостан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших утриманців не має, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в заявленому позивачем розмірі, а тому вважає можливим стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки позовну заяву пред'явлено до суду 22.05.2018, тому, відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн., а також на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 704,80 грн.( а.с.9 ).

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.51 Конституції України, п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. ст.4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст.206, ст.263-265, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в твердій грошовій сумі, в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: