н/п 2/490/1843/2018 Справа № 490/1774/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21 червня 2018 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадженнябез виклику сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою суду від 04.04.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалу про відкриття спрощеного провадження від 04.04.2018 р. та копію позовної заяви з додатками відповідачеві було направлено за адресою місця реєстрації. Поштова кореспонденція повернулась за закінченням встановленого строку зберігання.
Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Станом на 14.06.2018 р. відзив на позов від відповідача ОСОБА_1 до суду не надійшов.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву №б/н від 25.06.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Згідно з п.п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за переривання платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.
Пунктом 2.1.1.5.6. умов і правил надання банківських послуг зумовлено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
За положеннями п.п. 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 вищезазначених Умов цього Договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту.
З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачем кредитною карткою, що включало в себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки. Відтак відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Заборгованість відповідача перед банком за тілом кредиту у розмірі 2001,16 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 4355,51 грн. підтверджена розрахунком та підлягає стягненню з відповідача.
Із позовної заяви, розрахунку заборгованості видно, що Банк просив також стягнути із відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 642,58 грн. (процентна складова), а також пеню в розмірі 6494,86 грн., посилаючись на п.2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
У п.2.1.1.7.6 Умов та Правил зазначено, що при порушенні позичальником строків платежу по будь - якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням і прострочених відсотків.
Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил визначено, що в разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. включаючи прострочені зобов'язання, позичальник сплачує Банку пеню.
Таким чином, умовами укладеного договору за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме правопорушення існує подвійна відповідальність одного виду, що суперечить ст.61 Конституції України.
За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованого Банком штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 642,58 грн. (процентна складова), через заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1618,14 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.П. Черенкова