БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/859/18
Провадження № 4-с/497/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.18 року м.Болград

Болградський районний суд у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

субєкта оскаржуваних дій ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі АТ «Ощадбанк») на рішення старшого державного виконавця Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі Відділ) ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2018 року до Болградського районного суду Одеської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення старшого державного виконавця, якою заявник просить скасувати постанову старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 від 19.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 50472203.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що на примусовому виконанні у Болградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебував виконавчий лист №497/605/15-ц, виданий Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 4 377.42 гривен

19 березня 2018 року старшим державним виконавцем Болградського районного відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50472203 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, заявник (стягувач) вважає дану постанову непоґрунтованою та передчасною, та вбачає у діях державного виконавця порушення п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник погоджується з тим, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01.04.2009 року стягнуто на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованість по кредиту в сумі 4 377.42 гривен. Проте згідно п.1.6.1.1. кредитного договору, відсотки за користування кредитом нараховуються на період з дня видачі кредиту та до моменту його повного погашення. На думку заявника, ухвалення судом рішення про стягнення боргу з позичальника не зупиняє нарахування процентів та штрафних санкцій на суму боргу за договором.

А тому, станом на 14.05.2018 року боржник має заборгованість по кредитному договору №474 в розмірі 9 138.22 гривен, з яких:

-20.26 гривен строковий процентний борг

-2 386.21 гривен прострочений основний борг

-4 377.77 гривен прострочені проценти за користування кредитом

-842.52 гривен пеня за прострочений основний борг

-1 511.46 гривен пеня за прострочений основний борг.

По твердженню заявника з вказаного розрахунку вбачається, що боржником ОСОБА_2 відбувалось погашення заборгованості. Внесені боржником кошти були зачислені в рахунок погашення відсотків та основної суми боргу за кредитним договором згідно порядку погашення кредиту, що встановлений п.1.7 кредитного договору №474. Тому заявник вважає, що жодних сплат по виконавчому листу №497/605/15-ц не відбувалось, а відтак відсутні підстави вважати, що внаслідок внесення боржником коштів в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором було фактично виконано в повному обсязі рішення суду від 01.04.2009 року по справі №497/605/15-ц.

Заявник в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про що в справі є відповідні докази (а.с.50, 51).

Субєкт оскаржуваних дій заперечував усі доводи заявника, стверджував, що боржником ОСОБА_2 повністю було виконано судове рішення шляхом внесення платежів протягом 2016-2017 років, а також сплачено виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню. Саме з цих підстав і було винесено ним постанову про закриття виконавчого провадження. В задоволенні скарги просив відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи належно повідомленою (а.с.23, 49) в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила.

Враховуючи положення ст. 450 ЦПК України щодо строку розгляду скарги суд вважає, що скаргу слід розглянути за відсутності не прибувших сторін, які повідомлені належним чином, надіславши їм копію ухвали для забезпечення можливості оскарження з моменту отримання, що не позбавить їх права на справедливий розгляд справи.

Заслухавши пояснення субєкта оскаржуваних дій, вивчивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, та надавши оцінку обґрунтованості доводам скарги, суд прийшов до висновку що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року з наступними змінами (надалі Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби відповідно до ст.18 Закону України № 1404-VІІІ, зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Судом встановлено, що на виконання заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 квітня 2009 року по справі №2-328/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено та стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 4377.42 гривен (а.с.8), та на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 28.04.20015 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на предявлення зазначеного виконавчого листа до виконання (а.с.26 зворотна сторінка, 27) було видано Болградським районним судом Одеської області дублікат виконавчого листа №497/605/15-ц від 10.06.2015 року.

З дослідженого в судовому засіданні оригіналу виконавчого провадження (копія якого долучена до матеріалів цієї справи) вбачається (а.с.24-47), що заявник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління 28.01.2016 року подав на імя начальника Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області заяву та дублікат виконавчого листа №497/605/15-ц від 10.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредиту в сумі 4377.42 гривен (а.с.25 зворотна сторінка, 26).

11 березня 2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50472203 (а.с.30).

Згідно матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем вживалися заходи щодо перевірки майнового стану боржника, наявності у нього рухомого і нерухомого майна (а.с.32-35, 36-37).

18 березня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 в розмірі 437.74 гривен (а.с.35 зворотна сторінка).

Боржник ОСОБА_2 прибувши на виклик державного виконавця надала оригінали квитанцій, копії яких долучено до матеріалів виконавчого провадження про сплату нею заборгованості за рішенням суду на суму 4475.00 гривен протягом 2016-2017 року (а.с.38-44 зворотна сторінка).

Крім того, боржник ОСОБА_2 сплатила виконавчий збір в сумі 417.74 гривен (а.с.45).

Згідно ст.19 ч.4 Закону України № 1404-VІІІ сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Таким чином, боржник ОСОБА_2 підтвердила відповідними доказами виконання судового рішення у повному обсязі.

19 березня 2018 року державним виконавцем прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження в звязку зі сплатою боржником боргу у повному обсязі, а також зі сплатою виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с.46).

Державним виконавцем на імя начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 29.03.2018 року надіслано інформацію щодо виконання виконавчого провадження №5047203 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» з повним викладом проведених держаним виконавцем заходів (а.с.48).

Не погоджуючись з діями державного виконавця в частині закриття виконавчого провадження заявник 29.03.2018 року подав скаргу на імя Директора Департаменту державної виконавчої служби, та Заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальнику Управління державної виконавчої служби (а.с.4-5), на яку отримав відповідь про правомірність завершення виконавчого провадження №50472203 з примусового виконання виконавчого листа №497/605/15-ц від 01.04.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів у сумі 4 337.42 гривен (а.с.7).

Положеннями ст.39 Закону України № 1404-VІІІ визначено підстави закінчення виконавчого провадження. Так, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39).

Згідно пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Частиною 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Твердження представника заявника проте, що за боржником рахується заборгованість за вказаним кредитним договором №474 у розмірі 9 138.22 гривен, суд розцінює критично, оскільки такі вимоги заявника виходять за межі судового рішення, тобто не знаходяться в площині даного виконавчого провадження.

Позиція заявника, про необхідність продовження виконавчих дій є хибною та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства оскільки, за умови виконання вимог кредитора за певним рішенням суду в ході виконавчого провадження, таке виконавче провадження підлягає закриттю.

Взагалі оскаржувана у цій справі постанова державного виконавця жодним чином не порушує прав та обов'язків заявника.

Таким чином судом встановлено, що дана скарга Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» є не обґрунтованою, оскаржуване рішення старшого державного виконавця Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 19.03.2018 року про закриття виконавчого провадження №5047203 було прийняте відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, а тому суд в силу вимог ст.451 ч.3 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 95, 258, 259, 260, 261, 268, 272, 353-354, 355, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року з наступними змінами та доповненнями, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення старшого державного виконавця Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали виготовлено 30.07.2018 року

Суддя Болградського районного суду

Одеської області ОСОБА_4