Справа № 140/3154/17
Провадження № 2/140/279/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 року Немирівський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання Буназів К.В.

учасників справи: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, представника третьої особи Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області - Цимбала О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу № 140/3154/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Брацлавська селищна територіальна громада про зміну розміру аліментів та про позбавлення батьківських прав , суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Брацлавська селищна територіальна громада про зміну розміру аліментів та про позбавлення батьківських прав, свої позовні вимоги мотивувавши тим, що 10 березня 2013 року вона уклала шлюб із відповідачем - ОСОБА_4 - у Брацлавській селищній раді Немирівського району. За час проживання у шлюбі ними було народжено дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне сімейне життя між ними не склалось, що стало причиною розірвання шлюбу, яке мало місце на початку 2015 року.

З моменту розлучення і до сьогоднішнього дня батько їхньої дочки - ОСОБА_4 бачив її лише декілька разів. Вона взагалі не уявляє, що в неї є батько, який проживає в іншому районі. Батьком вона називає її теперішнього чоловіка - ОСОБА_5, з яким позивачка проживаю у зареєстрованому шлюбі з жовтня місяця 2015 року.

Відповідно до рішення Немирівського районного суду відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 400 гривень. Станом на 01 листопада 2017 року його заборгованість по аліментах становить 19 049.40 гривень, про що свідчить довідка із Тульчинського районного відділу ДВС. Вказана сума такої значної заборгованості свідчить про свідоме небажання відповідача утримувати дитину.

Крім несплати аліментів, ОСОБА_4 більше ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено у ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дитина не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, тощо.

Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, чи в дитячому дошкільному закладі.

Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач ОСОБА_4 повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини, що, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, є підставою для позбавлення його батьківських прав.

18.07.2018 року під час розгляду справи, представником позивача - адвокатом ОСОБА_2, було заявлене усне клопотання про зменшення позовних вимог в частинні відмови позивачкою від вимог про збільшити розмір аліментів шляхом встановлення суми у твердій грошовій формі і стягнути з відповідача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на мою користь на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, але не менше, чим 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в частинні стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до представлених квитанцій, судом дане клопотання було задоволене без виходу суду до нарадчої кімнати та відповідно до ч.5 ст. 259 ЦПК України данні були занесенні до протоколу судового засідання.

Позивачка та її представник - адвокат ОСОБА_2, позов підтримали в повному обсязі просять задовольнити його з підстав наведених в позовній заяві

Відповідач ОСОБА_4, до зали судового засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, 18.07.2018 року через канцелярію Немирівського районного суду Вінницької області останнім була подання заява в якій він вказує про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_4.05.10.2013 року народження.

Представник третьої особи Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області Цимбал О.В., проти задоволення позову не заперечує.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку за доцільність задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно копії виконавчого листа виданого на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області у справі № 140/3434/13-ц , відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Однак відповідно до розрахунку боргу по аліментах виданого Тульчинським районним відділом ДВС Головного територіального управляння у Вінницькій області, заборгованість по аліментах громадянина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 станом на 01.11.2017 року становить - 12 191, 40 грн. (а.с. 9-10).

Судом встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на повному утриманні своєї матері - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 4550 від 13.12.2017 року виданою Брацлавською селищною радою Немирівського району Вінницької області (а.с. 11).

Відповідно до ст.51 Конституції України обов'язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164 , 165 ,166 СК України, Закону України ,,Про охорону дитинства,,, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та керуючись ст.. ст.. 7, 10, 12, 13 81, 89, 206, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРИШІВ :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Тарасівка Цюрупінського району Херсонської області, батьківських прав відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу:

Оригінал рішення знаходиться в архіві Немирівського районного суду Вінницької області в цивільній справі № 140/3154/17

Рішення набрало законної сили 17 серпня 2018 року.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М. Науменко