Провадження № 2/369/842/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Водала А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сенчишина О.В.

представника третьої особи Чуглазова Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», треті особи виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, громадська організація «Вишневий світанок» про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року позивач ТОВ «Черемшина 2012» звернувсь до суду з позовом.

Просив суд виселити ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2018 року позов ТОВ «Черемшина 2012» залишено без розгляду.

При розгляді справи ОСОБА_4 подав зустрічний позов. Свої вимоги мотивував тим, що він проживає та зареєстрований в гуртожитку по АДРЕСА_1 вже більше п'яти років. Даний гуртожиток відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мав передаватись у власність територіальних громад з наданням в подальшому права громадянам на приватизацію. У порушення Закону гуртожиток був переданий у приватну власність ТОВ «Черемшина 2012». Вказав, що правове регулювання договорів оренди, найму та соціального найму житла має свої відмінності через належність права власності житлового фонду, межі нормативно-правового регулювання, суб'єктивний склад, строки дії, коло прав і обовязків, особливі підстави припинення та способи захисту, тому твердження товариства про належність їм гуртожитку на праві приватної власності не відповідає дійсності. Невідомо з яких причин Вишнева міська рада не скористалась своїми повноваженнями прийняти рішення відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків» про прийняття у власність територіальної громади цього гуртожитку. На підставі ст.19 вищевказаного Закону його не може виселено. А відповідно до ст. 132 ЖК України його може бути виселено лише з наданням іншого жилого приміщення.

Просив суд зобов'язати ТОВ «Черемшина 2012» забезпечити ОСОБА_4 житлом, придатним для постійного проживання, яке знаходиться в межах м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання представник виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 19 березня 2013 року між КЖКП «Агропромбудіндустрія» та ТОВ «Черемшина 2012» укладено акт приймання-передачі нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 загальною площею 5811 кв.м.

06 квітня 2013 року ТОВ «Черемшина 2012» отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення по АДРЕСА_1, розмір частки 1, загальна площа об'єкта 5811 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2090196 від 06 квітня 2013 року за ТОВ «Черемшина 2012» зареєстровано право власності на нежилі приміщення гуртожитку.

ТОВ «БК «Бастіон-Буд» надано гарантійний лист директору ТОВ «Черемшина-2012» щодо надання ОСОБА_4 в оренду два ліжко-місця в гуртожитку по АДРЕСА_1.

ТОВ «Черемшина 2012» та ОСОБА_4 укладено договір № 219 на оренду ліжко-місць в гуртожитку згідно п. 1 якого в оренду передано кімнату АДРЕСА_2, ліжко-місце у кількості 2 л/м на строк з 01 грудня 2012 року по 31 грудня 2013 року. Сторонами погоджено п.4.4. цього Договору, яким передбачено, що орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати по розрахунковим книжкам не пізніше 15-го числа поточного місяця (наперед за 1 місяць) плату за оренду ліжко-місць, яка з 01 листопада 2012 року становить 375 грн.

01 жовтня 2013 року між ТОВ «Черемшина 2012» та ОСОБА_4 укладено договір № 219 на оренду ліжко-місць в гуртожитку, пунктами 1, 3, 4 якого передбачено, що в оренду передано кімнату АДРЕСА_1, ліжко-місце у кількості 2 л/м з орендною платою у розмірі 425 грн. за ліжко-місце/місяць.

У подальшому договір між сторонами не укладався.

Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

За ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

В ст. 109 ЖК України вказано, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, що позов товариства був залишений без розгляду у зв'язку з самостійним звільненням кімнати ОСОБА_4

Представник позивача заперечував щодо виїзду ОСОБА_4 з кімнати. Разом з тим, позов про вселення ним не подався, в тому числі звернення до інших уповноважених органів щодо обставин виселення ОСОБА_4 з гуртожитку. Матеріали справи не містять доказів про примусове виселення відповідача з гуртожитку.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Виселення, переселення чи відселення громадян з гуртожитків відповідно до цього Закону допускається лише у випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей, на підставі рішення, прийнятого відповідно до частини першої статті 20 цього Закону.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки судом встановлено, що відповідач постійно проживав в гуртожитку, був вселений за згодою відповідача, зареєстрував своє місце проживання, на час розгляду справи ОСОБА_4 не проживає в гуртожитку, обставини звільнення займаного приміщення не оспорюються, доказів примусового виселення суду не надано, тому в задоволенні позову суд відмовляє.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», треті особи виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, громадська організація «Вишневий світанок» про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 22 червня 2018 року.

Суддя