Справа № 361/6799/14-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/3099/18 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 1 25.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Гуля В.В.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2018 року про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтен Золтенович про скасування Державного акту про право власності на землю та визнання недійсним договору купівлі-продажу,

УСТАНОВИЛА:

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. про скасування Державного акту про право власності на землю та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

19 квітня 2018 року представником позивача ОСОБА_6 було подано заяву про забезпечення доказів, відповідно до якої останній просив витребувати у відповідача ОСОБА_2:

- копію Державного акту з відміткою, або без відмітки нотаріуса про перехід права власності у відповідності п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 439 від 06.05.2009 р. «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку»;

- інформацію про те, чи посвідчувалися нотаріусом довіреності від ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2, на представництво з питань оформлення земельних ділянок та надати дії копії таких довіреностей;

- інформацію про те, ким та коли було встановлено кілочок, на який посилається ОСОБА_2 на фото (а.с.98, том І) та надати відповідний документ згідно якого він був встановлений;

- витяг з ДЗК по земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, який ОСОБА_2 отримала на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки;

- копію технічного паспорту на будинок та споруди зареєстровані за ОСОБА_2 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі схематичний план земельної ділянки з зазначенням дати розробки та затвердження, назву замовника та розробника топографо-геодезичної зйомки;

- копію результатів топографо-геодезичної зйомки КП КОР «Лівобережне БТІ» для схематичного плану земельної ділянки під час оформлення технічного паспорту на нерухоме майно ОСОБА_2 («Д-2» - житловий будинок; «д» - прибудова; «Б» - сарай; «В» - погріб; «Г» - вбиральня, «К» - колонка; «Т» - тротуар; «N» - огорожа, згідно до інформаційної довідки) та/або топографо-геодезична зйомка була надана ОСОБА_2 та надати копію результатів топографо-геодезична зйомки відповідно;

- копію кадастрового плану земельної ділянки площею 0,25 га зі складу технічної документації із землеустрою щодо встановлення/ відновлення меж земельних ділянок, розробленої на замовлення ОСОБА_2 КФ БРВВ ДП «Центр ДЗК» (а.с.68-97, том І)

та витребувати у КП КОР «Лівобережне БТІ» наступні документи:

- копії всіх технічних паспортів на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Хутірська, 13, власником якого була ОСОБА_4 в період з 1995 по 2012 роки;

- копії всіх технічних паспортів на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Хутірська, 13, власником якого була/є ОСОБА_2 в період з 2012 по 2016 роки;

- інформацію про те, чи проводилась КП КОР «Лівобережне БТІ» топографо-геодезична зйомка для схематичного плану земельної ділянки під час оформлення технічного паспорту на нерухоме майно ОСОБА_2 («Д-2» - житловий будинок; «д» - прибудова; «Б» - сарай; «В» - погріб; «Г» - вбиральня, «К» - колонка; «Т» - тротуар; «N» - огорожа, згідно до інформаційної довідки), чи топографо-геодезична зйомка була надана до КП КОР «Лівобережне БТІ» ОСОБА_2;

- копію схематичного плану земельної ділянки з вказанням дати розробки та затвердження, назву замовника та розробника топографо-геодезичної зйомки;

- інформацію про те, чи реєструвалися у КП КОР «Лівобережне БТІ» як окремі об'єкти нерухомості житловий будинок та сарай, які розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Хутірська, 13, якщо так, то надати реєстраційні дані цих об'єктів;

- копію листа №953 від 22.03.2016 р., виданого КП КОР «Лівобережне БТІ».

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2018 року клопотання про витребування доказів задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 у поданій нею апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_6 Серед доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дав оцінки тій обставині, що клопотання про забезпечення доказів не містить належного обґрунтування та задовольняючи його не вказав, у чому саме полягають труднощі в отриманні доказів стороною позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_3 висловлює свою незгоду з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними і необґрунтованими.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про витребування доказів, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання є обґрунтованим, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З виділених матеріалів справи, які надійшли до апеляційного суду, вбачається, що у серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 4 жовтня 1996 року сільською радою було прийнято рішення про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,27 га, протее державний акт було видано відповідачу на більшу площу земельної ділянки, а саме на 0,283 га (для обслуговування жилого будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,033 га). Тобто, під час розроблення технічної документації до державного акта на право приватної власності на землю розмір земельної ділянки було необґрунтовано збільшено на 0,013 га. Крім того, межа ділянки, виділеної ОСОБА_4, проходить по одному з об'єктів нерухомості, що належить позивачці, а саме сараю, літ.«Б», що підтверджується топографічною зйомкою земельної ділянки. 07 серпня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2

Справа вже переглядалась судами та постановою Верховного Суду України від 04 жовтня 2017 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2016 року та рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року в частині відмови в задоволенні вимог про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2018 року призначене судове засідання у даній справі на 30.11.2017 року.

19 квітня 2018 року представник позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подав до Броварського міськрайонного суду Київської області клопотання про забезпечення доказів, мотивуючи його неможливістю отримання доказів самостійно.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів серед іншого зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" №5 від 12 червня 2009 року під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Як вбачається зі змісту клопотання про забезпечення доказів, останнє не відповідає встановленим ст.117 ЦПК України вимогам, а саме, у заяві про забезпечення доказів не зазначено: обставини, для доказування яких вони необхідні; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або утрудненим, а також з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідно до ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно задовольнив клопотання про забезпечення доказів, не взявши до уваги те, що така заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 117 ЦПК України, п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" №5 від 12 червня 2009 року, в ній не зазначено обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим чи утрудненим; обґрунтування необхідності забезпечення доказів, що призвело до порушення процесуального законодавства при постановленні ухвали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення доказів підлягає поверненню заявникові відповідно до ч.4 ст.117, 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2018 року про забезпечення доказів - скасувати.

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: