Справа №348/447/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.03.2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними зареєстровано 06 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 12. За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка відвідує платний танцювальний гурток з щомісячною оплатою 120 грн. та художню школу з щомісячною оплатою 160 грн. На даний час дочка фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги не надає, а її доходи є недостатніми для утримання дочки, яка потребує значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку, так як вона не працює. Відповідач, маючи мінливий дохід, працюючи на тимчасових заробітках, самоусунувся від утримання дочки, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому частково визнає позовні вимоги позивача і згідний платити аліменти на утримання дочки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини шести років. Крім того, вказав, що на даний час не працює та сплачує аліменти на утримання іншої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задоволити та стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.09.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково, підтримали поданий відзив на позовну заяву. Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини віком шести років, оскільки більша сума поставить його у важке матеріальне становище. Стосовно початку стягнення аліментів з 01.09.2018 року заперечує, так як він від сплати аліментів не ухилявся, надавав кошти по мірі можливого та зазначає, що аліменти слід стягувати з часу звернення позивача до суду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували з 06.02.2010 року в зареєстрованому шлюбі, який між ними вже розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 17.04.2018 року (а.с. ). За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записані сторони по справі (а.с.7-8).

З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає зі своєю матірю, що підтверджується актом обстеження умов проживання, виданого депутатом Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та довідкою про склад сім"ї від 01 березня 2018 року №965, виданої Пнівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.5, 40-41).

З довідки від 16 лютого 2018 року, виданої Надвірнянською дитячою художньою школою відділу культури Надвірнянської районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_4 навчається в Надвірнянській дитячій художній школі з щомісячною оплатою 160 грн. (а.с.4).

З довідки №14 від 01 березня 2018 року, виданої Надвірнянським районним будинком культури відділу культури Надвірнянської РДА вбачається, що ОСОБА_4 відвідує гурток танцювального колективу з щомісячною оплатою 120 грн. (а.с.6).

Також судом встановлено і даний факт підтверджується копією трудової книжки БТ -ІІ №1205020 від 26.08.1982 року, що відповідач ОСОБА_2 звільнений з ДП ВО "Карпати" за власним бажанням 09.02.2018 року.(а.с.33-36)

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, який також сплачує кошти на утриманні іншої дитини - дочки ОСОБА_6, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дочку в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не наддав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1250 грн. до досягнення нею повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги позивача стягували аліменти з відповідача, починаючи з 01.09.2017 року, то в даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх отримати у зв'язку з ухиленням від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивач ОСОБА_1 не надала до суду жодного належного та допустимого доказу того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не направляла відповідачу письмову вимогу про сплату аліментів, не зверталася за місцем його роботи, не надала відомостей, що відповідач ухилявся від укладання договору про сплату аліментів, чи приховував своє місцезнаходження, чи інші подібні дії, які би свідчили про ухиляння відповідача від сплати аліментів, у той час коли позивач вживала заходів щодо їх отримання.

Сам факт подання позовної заяви про стягнення аліментів не може були фактом ухиляння відповідача від сплати аліментів, оскільки це лише свідчить про невиконання батьківських обов'язків, а не вживання зі сторони позивача заходів щодо отримання аліментів.

Таким чином стягнення аліментів в даному випадку слід проводити з часу звернення позивача до суду, тобто з 01.03.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4, 19, 78, 141, 263- 265, 268, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (інд.номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі по 1250 грн. щомісячно, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 01.03.2018 року і проводити до повноліття дитини.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовдено 13.07.2018 року.