РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.05.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 14.09.1997 року, від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач офіційно не працює, однак має тимчасові заробітки, а тому може і зобов'язаний утримувати свою неповнолітню доньку. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати доньку ОСОБА_3. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.06.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулися на адресу суду, сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.06.2018 року залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження.

27.06.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме на суму 1000 гривень щомісячно. Вважав, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б у сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Зазначив, що він в період з 2016 року до теперішнього часу не мав ніяких доходів, оскільки не зміг працевлаштуватися через незадовільний стан здоров'я, у зв'язку з чим заробляє собі на житття тимчасовими заробітками. Тому він не має можливості плачувати аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно. На утриманні у відповідача також знаходяться його непрацездатні батки ОСОБА_4 та ОСОБА_4, які є пенсіонерами та потребують лікування. Заперечив, що він добровільно не надає утримання свої неповнолітній дитині, навпаки ніколи не припиняв брати участь у вихованні та утримані дочки. Вважає, що доводи позивача щодо стягнення з нього аліментів в сумі 2500 грн. є необгрунтованими з огляду на те, що позивач не надала жодного доказу на підтвердження того, що вона також витрачає на утримання спільної доньки 2500 грн. щомісячно, оскільки утримавати дитину до досягнення нею повноліття є спільним обов'язком батьків, і такий обов'язок покладається законодавством на батьків у рівній мірі. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач вважав, що розмір аліментів в сумі 1000 гривень щомісячно буде таким, що відповідатиме інтересам дитини, й одночасно не порушуватиме прав платника аліментів.

На підставі ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з копії свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №305654 (а.с.4) вбачається, що сторони уклали шлюб 14.09.1997 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження 1-АМ №190186 (а.с.5) сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Остання зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6 на звороті). Відповідно до довідки квартального комітету "Петрівка" від 14.05.2018 року (а.с.7) позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до складу її сім'ї входить дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 1 кварталу 2016 року по 1 квартал 2018 року відсутня інформація про отримані відповідачем ОСОБА_2 доходи (а.с.27).

Згідно з довідками Жмеринського об'єднаного управління ПФУ від 13.06.2018 року, та копіями пенсійних посвідчень (а.с.31,32), свідоцтва про народження серії І-АМ №454041 (а.с.33) батьки відповідача перебувають на обліку у вказаному управлінні ПФУ та отримують пенсію: ОСОБА_4 отримує пенсію за віком в сумі 1452 грн. щомісячно, ОСОБА_5 - пенсію по інвалідності в сумі 1502 грн. щомісячно (а.с.28,29). Відповідно до копії довідки Жмеринської амбулаторії ЗПСМ від 02.05.2018 року батько відповідача ОСОБА_4 потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.30). Крім цього, відповідач також надав копії медичної документації, відповідно до якої він з серпня 2016 року по даний час періодично звертається за медичною допомогою у зв'язку з хворобами серця (а.с.34-42).

Відповідно до вимог ст.180, 181, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази в суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обовязку добровільно утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, оскільки доказів щодо регулярних перерахувань певних грошових сум або надання утримання в інший спосіб відповідачем разом з відзивом на позов надано не було. Суд також звертає увагу на те, що відповідачем не було надано доказів про те, що він проживає з батьками та надає їм відповідне утримання.

Разом з тим, суд визнає недоведеним позивачем всупереч власного обов'язку обгрунтованості заявленого розміру оспорюваних аліментів, оскільки нею не доведено відповідними доказами наявність у відповідача будь-якого доходу, не обгрунтовано заявлену суму аліментів та не представлено її розрахунку; не вказано яку суму коштів особисто вона витрачає на утримання дитини щомісячно. При цьому судом в межах доводів відповідача за змістом відзиву на позов визначає достатнім для належного забезпечення потреб неповнолітньої дитини надання відповідачем утримання в розмірі 1200 грн. щомісячно, що перевищуватиме встановлене законом обмеження аліментів для дитини віком від 6 до 18 років та забезпечуватиме достатнє утримання дитини у сукупності із наданням аналогічного утримання також позивачем за рівності відповідного обов'язку батьків, а також із врахуванням хворобливого стану здоров'я відповідача, який втім не надав офіційних відомостей щодо встановлення йому певної групи інвалідності або визначення у встановленому порядку втрати професійної або загальної працездатності.

Відповідно до наведених вище положень міжнародного закону, що є частиною національного законодавства, надання батьками утримання неповнолітнім дітям є їх приорітетним обов'язком, у тому числі й стосовно надання утримання непрацездатним батькам, надто з огляду на отримання останніми власного стабільного доходу у виді пенсійного забезпечення.

Відтак з урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із визначенням розміру оспорюваних аліментів у вказаному, меншому від заявленого позивачем, та більшому від визнаного відповідачем, обсязі.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на час пред'явлення позову.

Керуючись ст.10, 12, 13, 82, 89, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 354-356, 430 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитин віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.04.2021 року, а також на користь держави одноразово 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору (рахунок отримувача 6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 18.05.2018 року до 18.06.2018 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.