Ухвала

09 липня 2018 року

м. Київ

справа № 724/281/16-ц

провадження № 61-38072ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») на користь ОСОБА_1 різницю вартості відшкодованої суми страхової компенсації і реально нанесених збитків, включаючи пеню, суму індексу інфляції, 3 % річних, франшизу, що разом складає 48 026,22 грн, а також вартість придбаних ліків та за проведення рентгенографії 1 342,39 грн, витрати на перевезення автомобіля з місця ДТП в сумі 350 грн, судові витрати на правову допомогу 1 500 грн, витрати на проведення експертного дослідження 1 600 грн та 4 017,60 грн, судовий збір в розмірі 2 048 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн; на користь ОСОБА_2 витрати на придбання ліків, МРТ дослідження та проведення рентгенографії в розмірі 1 628,85 грн, витрати на проведення судової експертизи в розмірі 4 612,80 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди на загальну суму 47 526,71 грн, з яких: різниця вартості відшкодованої шкоди і реально нанесених збитків - 17 521,89 грн; неустойка (пеня) за порушення виконання зобов'язань в розмірі 19 183,87 грн; індекс інфляції за час прострочення в розмірі 9 318,87 грн; три відсотки річних в розмірі 1 502,08 грн; витрати на перевезення автомобіля з місця ДТП в сумі 350 грн, всього на загальну суму 47 876,71 грн. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 607,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість придбаних ліків та проведення рентгенографії в сумі 1 342,39 грн, франшизу в розмірі 500 грн, витрати за проведення експертного дослідження згідно квитанції від 18 серпня 2017 року № 1 в розмірі 4 017,60 грн та витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн, а всього на загальну суму 7 359,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на придбання ліків, МРТ дослідження та проведення рентгенографії в сумі 1 628,85 грн; витрати за проведення експертного дослідження згідно квитанції від 18 жовтня 2017 року № 54 в розмірі 4 612,89 грн, а всього на загальну суму 6 241,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн та на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 15 травня 2018 року рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» про стягнення відшкодування майнової шкоди на загальну суму 47 526,71 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 884,26 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 37,68 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УПСК» судові витрати у розмірі 3 015,48 грн.

13 червня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 15 травня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить указане судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залиши в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому враховує характер правовідносин у яких виник спір, предмет та ціну позову.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак