РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 643/1915/18
Провадження № 2/643/2958/18
23.07.2018 року Cуддя Московського районного суду м.Харкова Ференчук О.В. при секретарі Сиротенко О.Є. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на наступні обставини.
З 18.06.1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ про, що зроблено відповідний актовий запис №754. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Сім*я фактично розпалась, спільного господарства не ведуть.
Позивач надав до суду заяву про підтримання позову. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову, який просив розглянути за його відсутністю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що з 18 червня 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ про, що зроблено відповідний актовий запис №754, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-ВЛ №348969.
Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина.
Спільне життя не склалось у звязку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сімї.
Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).
Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.
На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 60, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,-
Позов - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 18.06.1994 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ актовий запис № 754, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя: Ференчук О.В.