233 № 233/1651/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2018 року м.Костянтинівка
Костянтиніський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,
при секретарі Теліціній О.О.,
заявника ОСОБА_3,
представника Органу опіки
та піклування Костянтинівської міської ради ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання недієздатною ОСОБА_5 та призначення опікуна, -
16 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої групи «А» безстроково внаслідок психічного захворювання. Відповідно до довідки ЛКК Костянтинівського міського психіатричного диспансеру від 22 березня 2018 року № 200 ОСОБА_5 потребує позбавлення дієздатності та призначення опікуна. Заявник ОСОБА_3 просить позбавити ОСОБА_5 дієздатності на підставі довідки ЛКК та призначити його опікуном останньої.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу на предмет того чи хворіє ОСОБА_5 на психічну хворобу та чи розуміє вона в силу психічного стану значення своїх дій і чи може керувати ними.
В судовому засіданні 26 квітня 2018 року ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені в заяві та просив визнати ОСОБА_5, яка є його донькою недієздатною, оскільки вона хворіє на психічне захворювання.
В судове засідання, призначене на 11 липня 2018 року ОСОБА_3 не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги про визнання ОСОБА_5 недієздатною.
Представник Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що підстави для визнання ОСОБА_5 недієздатною відсутні, посилаючись на те, що судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_5 не проведена.
Зясувавши позицію заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-НО № 348457 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія VI-НО № 263384 (а.с.21).
27 травня 2013 року ОСОБА_5 безстроково встановлено першу групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААВ № 453107 (а.с.6).
Відповідно до довідки ЛКК Міського психіатричного диспансеру м.Костянтинівка № 200 від 22 березня 2018 року ОСОБА_5, якій встановлено діагноз F 0283 потребує позбавлення дієздатності та оформлення опіки (а.с.7).
Як вбачається з листа КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Словянська» від 27 червня 2018 року № 93 ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року повернута без виконання у звязку з тим, що не була забезпечена явка ОСОБА_5 для проведення судово-психіатричної експертизи.
Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розгляду не здатна усвідомлювати значення своїх дій (або керувати ними).
Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.
Згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характеру (затьмарення свідомості, порушення адаптації та сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи памяті), яке позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, оцінювати свій психічний стан і поведінку.
Дієздатність фізичної особи безпосередньо визначається станом її психічного здоров'я.
В Законі України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-ІІІ передбачена презумпція психічного здоров'я.
Стаття 3 вищевказаного Закону передбачає, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 внаслідок хронічного, стійкого психічного розгляду не здатна усвідомлювати значення своїх дій (або керувати ними), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5 недієздатною та призначення опікуна.
Керуючись ст. ст. 39, 41, 60 ЦК України, ст. ст. 293,294,295-300 ЦПК України, -
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання недієздатною ОСОБА_5 та призначення опікуна відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 11 липня 2018 року.

Суддя

Присяжні