Справа № 2-2689/11
№ провадження 6/495/81/2018
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні подання

"09" липня 2018 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Асланової Ф.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області подання головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, місцезнаходження ВДВС: вул. Миколаївська, 30, м. Білгород-Дністровський Одеської області звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу України для виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КМ №137474, виданий 15.01.2003 року Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, вказуючи, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2689/11, виданого 02.07.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості в розмірі 259 467,42 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 07.10.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано сплатити борг, або надати платіжні документи про сплату боргу на користь стягувача. Копію постанови направлено сторонам.

Для забезпечення виконання рішення державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника постановою про арешт майна боржника від 04.10.2017 року серії ВП №44954281.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано транспортні засоби, а саме контейнеровоз DAPA 1041, рік випуску 1980, державний реєстраційний номер ВН 69-22ХТ, та автомобіль Opel Corsa типу легковий комбі, рік випуску 1995, державний реєстраційний номер ВН78_00ВА», які було описано та передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ».

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою листом від 24.01.2018 року повідомлено, що ОСОБА_1, неодноразово перетинав державний кордон України.

Отже, рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, у звязку із чим просить суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу України для виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КМ №137474, виданий 15.01.2003 року Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №2-2689/11, виданим 02.07.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості в розмірі 259 467,42 грн. та витрат в межах виконавчого провадження ВП №44954281.

У відповідності до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2689/11, виданого 02.07.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості в розмірі 259 467,42 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 07.10.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Для забезпечення виконання рішення державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника постановою про арешт майна боржника від 04.10.2017 року серії ВП №44954281.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано транспортні засоби, а саме контейнеровоз DAPA 1041, рік випуску 1980, державний реєстраційний номер ВН 69-22ХТ, та автомобіль Opel Corsa типу легковий комбі, рік випуску 1995, державний реєстраційний номер ВН78_00ВА», які було описано та передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ».

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою листом від 24.01.2018 року повідомлено, що ОСОБА_1, неодноразово перетинав державний кордон України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянам України», наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

У відповідності до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду повинен вже відбутись та бути обєктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Проте, з аналізу наданих державним виконавцем не вбачається, що на момент звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України існував обєктивно наявний факт навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням суду.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, тому в задоволенні подання головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: