Справа № 572/3285/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/3285/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності з визнанням його окремим домоволодінням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просять виділти в натурі майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме : частину житлового будинку № 4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області, загальною площею 40,1 м2 - як окреме домоволодіння, припинивши право спільної часткової власності.

В подальшому ОСОБА_1, ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги просять виділити в натурі належні їм на праві спільної сумісної власності частини житла, які становлять по 1/8 частині житлового будинку № 4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області, загальною площею 40,1 м2 (що в цілому становить 1/4 частину вказаного будинковолодіння), визнавши вказану частину будинковолодіння окремим домоволодінням, припинивши право спільної часткової власності

До початку розгляду справи по суті відповідачем ОСОБА_4 подано зустрічний позов до ОСОБА_5, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про припинення його права спільної часткової власності у будинку № 4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області, із виділенням ОСОБА_4 належної йому 1/2 частини вказаного житлового будинку, як окремого будинковолодіння.

В обґрунтування як первісних, так і зустрічних вимог вказано, що сторони є власниками відповідних часток у житловому будинку №4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області, а тому, відповідно до норм цивільного законодавства, як власники своєї частки мають право на виділ у натурі своєї частки з метою вільно володіти та розпоряджатись цією часткою. Крім цього, виділ частки із майна дасть сторонам змогу в подальшому реалізувати право на отримання частини земельної ділянки.

В судовому засіданні сторони підтримали заявлені вимоги за первісним та зустрічним позовом, дали пояснення відповідно до змісту поданих заяв.

В судовому засіданні ОСОБА_3 було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, яке судом було задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Таким чином, судом зясовано, що предметом даного спору є визнання житла, належного сторонам, окремим будинковолодінням та виділ часток із спільної сумісної власності.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Надана позивачами-відповідачами копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 серпня 2015 року доводить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 1/2 частини будинковолодіння, розташованого по вул.Червоній,4 м.Сарни Рівненської області, право спільної сумісної власності на яку вони набули в порядку спадкування на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року. Відповідно до технічної характеристики квартира №2, яку складає належна позивачам-відповідачам частина будинковолодіння, займає площу 69,9 м2.

ОСОБА_4 є власником 1/2 частини житлового будинку №4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області загальна площа якої, відповідно до технічної документації становить 70,9 м2, право спільної сумісної власності на яку останнім набуто на підставі договору дарування. Вказані обставини доводяться дослідженими судом копіями договору дарування від 12 жовтня 2004 року, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від цього ж числа, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 29 серпня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, при чому такий виділ має бути можливим. Таке майно, відповідно до ст.367 ЦК України може бути поділено в натурі між співвласниками. В такому випадку право спільної часткової власності на нього припиняється.

Сторонами заявлено вимогу про виділ в натурі належних їм часток спірного будинковолодіння, які визначені сторонами у позовних заявах, а саме : 1/4 частка площею 40,1 м2 ОСОБА_5, ОСОБА_2 та 1/2 частка площею 70,9 м2 ОСОБА_4

Судом із наданих сторонами доказів достовірно встановлено, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року за ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по вул.Червоній,4 м.Сарни Рівненської області, загальною площею 40,1 м2, в той час, як реєстрацію за ними права власності проведено на цю ж частину будинковолодіння, однак, загальною площею 69,9 м2 (житловою площею 46,3 м2).

Вказані суперечності не дають змогу суду вирішити питання щодо того частини житлового будинку якої саме площі по вул.Червоній,4 м.Сарни Рівненської області належать сторонам по справі.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, особа має право звернутись до суду за вирішенням спору, що існує з приводу належних йому прав.

Надана суду технічна документація на належне сторонам будинковолодіння свідчить про те, що займані сторонами житлові приміщення в натурі між ними розділені і становлять окремі квартири : №1 та №2, а тому в даному випадку між сторонами відсутній спір щодо виділу належних їм часток будинковолодіння в натурі.

Крім цього, сторонами заявлено вимогу про визнання належних їм частин будинковолодіння окремими будинковолодіннями.

Відповідно до ч.1 ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом із розташованими на ній житловим будинком, господарсько - побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Таким чином, для визнання житла окремим будинковолодінням суду слід встановити чи має це помешкання ознаки садиби.

Із позовної заяви, дослідженої судом технічної документації на вказане у позові будинковолодіння та пояснень сторін встановлено, що належні їм частини будинку №4 розташовані в одноповерховому будинку, який знаходиться по вул.Червоній у м.Сарни Рівненської області і є відокремленими житловими приміщеннями : квартирою №1 та квартирою №2, які мають окремі входи.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знищення та зміни призначення.

Таким чином, відповідно до законодавства квартира та домоволодіння або садиба є самостійними обєктами нерухомого майна, право власності на які підлягають державній реєстрації. Проте житловий будинок (домоволодіння) чи садиба обовязково розташовані на відповідній земельній ділянці, у звязку з чим з чим зазначені вище нормативні вимоги закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості, яким є житловий будинок, домоволодіння чи садиба, із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований.

В порушення вказаної норми сторонами не надано жодних доказів стосовно того, що квартири сторін по справі мають ознаки садиби.

Тому, зважаючи на те, що квартири сторін по справі є квартирами у багатоквартирному будинку № 4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області, стосовно яких проведено державну реєстрацію, а тому належать їх власникам як окремі самостійні обєкти права власності - ці квартири без попереднього виділення сторонам компетентними органами у встановленому законом порядку земельної ділянки не можуть бути перереєстровані з квартири у домоволодіння (садибу).

Питання виділення земельної ділянки сторонам по справі компетентним органом _ Сарненською міською радою не вирішено, що доводиться повідомленням №02/16-173 від 8 лютого 2016 року, копія якого надана суду.

З огляду на наведене, сторонами не доведено, що належні їм квартири, розташовані у будинку № 4 мають ознаки садиби та можуть бути визнані окремими будинковолодіннями.

Враховуючи досліджені судом докази суд вважає безпідставними вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовом, а тому у задоволенні заявлених сторонами вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст.364, 381, 377 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме : 1/4 частини житлового будинку № 4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області, загальною площею 40,1 м2 - як окреме домоволодіння, припинивши право спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із майна - 1/2 частини будинку № 4 по вул.Червоній м.Сарни Рівненської області як окремого будинковолодіння із припиненням його права спільної часткової власності у вказаному будинковолодінні - відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_6