Справа № 220/1517/18
Провадження № 2-н/220/17/18
У Х В А Л А

Іменем України

10.07.2018 смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ознайомившись з даною заявою приходжу до висновку, що у видачі судового наказу в даному випадку слід відмовити.

Так згідно п. 2, ч. 2 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу має містити серед іншого і повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Частинами 5,9 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. А у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Тобто, враховуючи викладене логічно припустити, що значною умовою для видачі судом наказу є саме належне встановлення місця проживання (перебування) особи з якої має проводитися стягнення за виданим наказом.

Проте заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини взагалі не містить будь яких відомостей щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_2.

Відтак враховуючи, що подана ОСОБА_1 заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також унеможливлює належне встановлення обставин відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, з урахуванням ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у видачі наказу за зазначеною заявою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 163 ч.5, 165 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Повідомити заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Г.М. Яненко