Справа № 591/4101/18
Провадження № 2-з/591/53/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Сидоренко А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі до предявлення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в :

17 липня 2018 року на адресу Зарічного районного суду м. Суми надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення гаражу площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Петропавлівська, 87/3 гараж 17.

Заяву мотивує тим, що між ним та ОСОБА_3 30 серпня 1994 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу є діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час шлюбу ОСОБА_1 за власні кошти придбав дві квартири, в м. Києві за адресою: 04211, АДРЕСА_1 та в місті Суми за адресою: Суми, вул. Петропавлівська буд.87/3, кв. №48, а також гараж, за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Петропавлівська, 87/3 гараж 17, приміщення гаражу площею -17,4 кв.м.

Згідно із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05 січня 2010 року в м. Суми приватним нотаріусом ОСОБА_4 був посвідчений договір дарування ВММ/314728 гаражу, який знаходиться за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Петропавлівська, 87/3 гараж 17, приміщення гаражу площею - 17,4 кв.м. Вищезазначений гараж ОСОБА_1 був подарований своєму рідному сину ОСОБА_2, який на час вчинення правочину був неповнолітнім. З боку обдарованого виступала його мати - ОСОБА_3, дружина ОСОБА_1

В період з 2009 по 2010 роки в Оболонському районному суді м. Києва у судді А.В. Шевчука розглядалась цивільна справа № 2-147-10 за позовом ВАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №19-КЛ укладеним ВАТ АБ «Укргазбанк» із ТОВ «Альрамі», за яким позичальнику було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 20 000 000 грн. на поновлення обігових коштів. Позов був поданий ВАТ АБ «Укргазбанк» у травні 2009 році.

За наслідками розгляду позову ВАТ АБ «Укргазбанк» по справі № 2-147-10 суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість по процентам та штрафним санкціям в сумі 7057213 грн. 87 коп. та 1950 грн. судових витрат. Рішення 23 жовтня 2010 року набрало законної сили.

У 2010 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знали, що за наслідками розгляду позову ВАТ АБ «Укргазбанк» від травня 2009 року по справі № 2-147-10 державна виконавча служба накладе арешт на все нерухоме майно, гараж та стягувач буде просити виконавчу службу виконати рішення суду шляхом продажу гаражу. З метою уникнення в майбутньому відповідальності перед кредитором ВАТ АБ «Укргазбанк» щодо сплати боргів, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирішили вчинити правочин щодо дарування гаражу своєму сину ОСОБА_2

Рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі № 2-147-10 від 23.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на даний час так і не виконане. ОСОБА_1 вважає за необхідне сплатити ВАТ АБ «Укргазбанк» борги, за рахунок майна, яке було фіктивно подароване сину.

На підтвердження того, що договір дарування гаражу є фіктивним, зазначає, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність непогашених боргів, триваючого судового процесу, тому уклав договір дарування без настання реальних правових наслідків з метою переходу права власності до іншої особи, хоча фактично саме ОСОБА_1 продовжує володіти та користуватися гаражем, зокрема він доглядає за гаражем і сплачує всі необхідні платежі. Натомість ОСОБА_2 ніколи гаражем не користувався, він з 2007 року мешкає з матірю ОСОБА_3 в м. Києві, за адресою: 04211, АДРЕСА_2. У звязку з неприязними стосунками, які виникли на початку 2017 року між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_2, останній намагається на даний час продати свій гараж. Про це по телефону повідомив 10.07.2018 року ОСОБА_2 своєму батькові, ОСОБА_1

Для того, щоб ОСОБА_2 не продав гараж, який був фіктивно подарований йому в 2010 році батьком ОСОБА_1, так як невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду про визнання договору дарування недійсним, ОСОБА_1 вважає, що суд має задовольнити дану заяву про забезпечення позову та накласти арешт на гараж.

ОСОБА_1 відчужуючи в 2010 році належне йому на праві власності нерухоме майно (гараж) своєму сину, був обізнаний про судову справу про стягнення з нього заборгованості на користь банку, отже, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно, а саме гараж.

Застосування саме арешту майна обґрунтовується також тим, що ОСОБА_2 з його матірю ОСОБА_3 приблизно з липня 2017 року почали перешкоджати батьку ОСОБА_1 в управлінні та користуванні майном дитини ОСОБА_5, зокрема квартирою в м. Суми, яка була подарована ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська буд.87/3, кв. №48. Дана квартира продається на сайті ОЛХ.

Зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняють інші неправомірні дії стосовно іншого нерухомого майна дочки ОСОБА_1 - ОСОБА_5. Зокрема, ними було укладено в 2017 році договір оренди квартири в м. Києві, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, без письмової згоди батька. ОСОБА_2А, ОСОБА_3 активно вчиняють дії щодо продажу та надання в оренду нерухомого майна, що належить і малолітній ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_1, а також стосовно іншого нерухомого майна, що подароване ОСОБА_1 Вищевказані дії не виключають того, що ОСОБА_2 дійсно зможе продати гараж, що знаходиться в м. Суми, особливо зважаючи на те, що він зареєстрований і проживає в м. Києві, а не в. м. Суми, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2.

Просить суд врахувати, що майбутня справа є складною. Є вірогідність того, що справа буде слухатись в суді першої інстанції більше 1 року, в апеляційній та касаційній інстанції більше 6 місяців. За цей довгий період поки справа буде слухатися в судах, гараж може бути продати ОСОБА_2 та перепроданий новими власниками. У такому випадку у позивача в подальшому може виникнути необхідність звертатись до суду з новими позовами про визнання договорів недійсними. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову, до яких, зокрема, відносяться накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позову, заявник обґрунтовує необхідність забезпечення майбутнього позову тим, що позов необхідно забезпечити саме таким видом заходу забезпечення позову з метою подальшої ефективної охорони матеріально-правових інтересів ОСОБА_1 як боржника та захисту майнових прав та інтересів кредитора ПАТ «Укргазбанк» від подальших дій щодо швидкого відчуження ОСОБА_2 гаражу з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду про визнання договору дарування гаражу недійсним. Крім того посилається на те, що ОСОБА_2А та ОСОБА_3 активно вчиняють дії щодо продажу та надання в оренду нерухомого майна, що належить малолітній ОСОБА_5 без згоди заявника, а також стосовно іншого нерухомого майна, що подароване заявником.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В той же час заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання рішення суду або ефективному захисту прав та інтересів заявника, зокрема щодо обставин можливого відчуження предмета договору дарування, щодо недійсності якого позивач має намір звернутися до суду, тобто приміщення гаражу № 17, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська, 87/3, а викладені в заяві про забезпечення позову обставини грунтуються на припущеннях.

Лише та обставина, що з боку певних осіб здійснюються дії щодо продажу чи надання в оренду іншого нерухомого майна не може бути вирішальною підставою для застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на інше нерухоме майно, яке є предметом спору у майбутньому позові. Також не може бути підставою застосування заходів забезпечення позову тривалість розгляду судової справи за позовом, з яким заявник має намір звернутися до суду.

Обмеження права власності відповідача, до якого буде поданий позов, на підставі ймовірних тверджень заявника та припущеннях є неможливим.

Крім того, нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено можливість забезпечення позову з метою забезпечення можливості виконання судового рішення в іншій справі, або інших зобовязань заявника, у даному випадку які у нього викникли перед ПАТ «Укргазбанк».

З огляду на вказане, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150,153, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі до предявлення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя А.П.Сидоренко