Ухвала

16 липня 2018 року

м. Київ

справа № 361/8432/15-ц

провадження № 61-37986ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який в ході розгляду справи доповнила і мотивувала тим, що у листопаді 2014 року вона перерахувала від свого імені грошові кошти у розмірі 273 700 грн на рахунок Приватного акціонерного товариства Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (далі - ПрАТ ВПБФ «Атлант»). Вона вважала, що придбала майнові права на 42/100 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та буде її співвласником. Але в кінці листопада 2015 року їй стало відомо, що вона не є стороною договору купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2014 року № Ч2/55 і фактично не має жодного права на вказану трьохкімнатну квартиру. Згідно наведеного договору майнові права на квартиру придбали відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у співвідношенні 80/100 та 20/100 частин квартири АДРЕСА_2.

Вказувала, що відповідачі користуються її коштами без достатніх правових підстав, бо між ними не існувало жодних договірних відносин ні в письмовому, ні в усному вигляді. Вона перерахувала кошти ПрАТ ВПБФ «Атлант», а відповідачі безпідставно збагатилися за її рахунок та відмовилися повертати гроші на її прохання.

У зв'язку з наведеним, посилаючись на статті 1212 ЦК України, після збільшення позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_2 на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 218 960 грн, проценти - 125 152,07 грн та інфляційні витрати - 193 801,49 грн; стягнути із ОСОБА_3 на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 54 740 грн, проценти - 31 288,01 грн та інфляційні витрати - 48 450,37 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

11 червня 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила задовольнити її позов.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір, зокрема, що ця справа належить до однієї з найпоширеніших категорії спорів, які розглядаються у судах України і практика судів у цій категорії справ є усталеною. Ціна позову 672 391,94 грн є меншою, ніж п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак