_____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/8384/18
Провадження № 2-о/520/371/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на окупованій території.

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами ухвалити рішення, яким встановити факт смерті матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Деражня, Хмельницької області, яка мешкала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; визначити датою смерті 13 березня 2018 року, місцем смерті - м. Донецьк. Встановлення вищеназваного факту, що має юридичне значення, заявниці потрібно для оформлення свідоцтва про смерть в установленому законом порядку, отримання допомоги на поховання.

Заявниця до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відділу ДРАЦС у м. Одесі до суду не зявилася, про час слухання справи повідомлений. Представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення заяви залишила на розсуд суду.

Суд вивчив надані до заяви документи і встановив наступне:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1964 року проживала і мала реєстрацію за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявниця зазначила, що ОСОБА_2 була людиною похилого віку, часто хворіла і за станом здоровя виїхати з тимчасово окупованої території не мала можливості.

13 березня 2018 року ОСОБА_2 померла. Смерть ОСОБА_2 засвідчив лікар Державної установи «Медична санітарна допомога №7», ОСОБА_3, причиною смерті зазначено «хронічна судинно-мозкова недостатність».

14.03.2018 року Державною установою «Медична санітарна допомога №7» видане лікарське свідоцтво про смерть №34, засвідчене печаткою медичного закладу «Донецької Народної Республіки». Відділом ДРАЦС у м. Одесі в оформленні і видачі свідоцтва про смерть на підставі лікарського свідоцтва про смерть №34 від 14.03.2018 року, виданого Державною установою «Державна установа «Медична санітарна допомога №7» - відмовлено, посилаючись на положення чинного законодавства України про нелегітивність «Донецької народної республіки». У звязку з відсутністю можливості у законний спосіб отримати свідоцтво про смерть матері, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилалася на такі докази: копію громадянських паспортів, лікарське свідоцтво про смерть №34 від 14.03.2018 р., лист-відповідь Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі від 03.07.2018 року №4870/51-47, довідку внутрішньо переміщеної особи від 02.09.2016 року, свідоцтво про своє народження серії 1-ЯР №742624, свідоцтво про шлюб V-НО №459865, довідку №1469 від 10.04.2018 року, свідоцтво про поховання ОСОБА_2 серії АА 013655, копію свідоцтва про смерть від 14.03.2018 року ДНР №095853 .

При наведених обставинах суд вважає заяву ОСОБА_1 підлягаючою задоволенню з таких підстав:

Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Донецька область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України, проживає тимчасово в м. Одеса, її матір ОСОБА_2 також була громадянкою України та перебувала на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьк, де померла 13.03.2018 року, про що було видано органом державної влади ДНР лікарське свідоцтво про смерть №34, засвідченого печаткою «Донецької Народної Республіки» та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серія ДНР №095853 засвідченого Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки.

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявниці.

Керуючись ст.ст.263-265, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Деражня, Хмельницької області, яка мешкала і була зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначити датою смерті ОСОБА_2, 13 березня 2018 року, місцем смерті м. Донецьк.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через-суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Суддя Калашнікова О. І.