Ухвала

Іменем України

12 липня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1211/11

провадження № 61-38512ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 вересня 2011 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У 2011 році ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 29 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2012 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Держави України в особі Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди.

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 вересня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 травня 2018 року, провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 вересня 2011 року за нововиявленими обставинами закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 травня 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду заяви) підставами для перегляду рішень і ухвал у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до частини першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

У зв'язку з нововиявленими обставинами може бути переглянуто чи змінено судовий наказ, який набрав законної сили.

Ухвали суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими скасовано судове рішення і направлено справу на новий розгляд, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи, тому вони не можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Вирішуючи заяву, суди врахували положення статті 423 ЦПК України, постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» і дійшли обґрунтованого висновку, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі, яку ОСОБА_4 просив переглянути за нововиявленими обставинами, не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи, а тому не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 вересня 2011 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д.Д. Луспеник