Справа № 559/688/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

секретаря судового засідання Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса вул..О.Довбуша, 27, с.Заруддя, Дубенський район Рівненської області), заінтересована особа Мирогощанська сільська рада (вул.Миру, 100, с.Мирогоща, Дубенський район Рівненська область) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, в порядку окремого провадження у справі № 559/688/18 (провадження №2-о/559/98/2018) -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що 25 вересня 2014 року померла мати ОСОБА_2, яка на день смерті була постійною мешканкою с. Заруддя Дубенського району Рівненської області.

Згідно ст. 1268 ЦК України в спадщину вступив своєчасно шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця, що стверджується довідкою виданою Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області від 05.04.2018 за № 516.

До спадкового майна ввійшла земельна ділянка, загальною площею 1, 16 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, згідно отриманого при житті спадкодавцем державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 220102, яка розташована на території Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

За життя ОСОБА_2 в Княгининській сільській раді, Дубенського району, Рівненської області 16 серпня 2012 року, за реєстраційним номером № 53, склала на нього заповіт на все майно де б воно не було і з чого не складалось.

При зверненні в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом на підставі ст. 1270 ЦК України, було відмовлено з причин того, що в паспорті громадянина України відсутня відмітка про його реєстрацію на день смерті спадкодавця в будинку в якому вона була зареєстрована, що по вул. О.Довбуша в с. Заруддя, будинку № 37, Дубенського району, Рівненської області і було запропоновано звернутись до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

В судове засідання заявник не зявився, в заявлених вимогах просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник зацікавленої особи Мирогощанської сільської ради в судове засідання також не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені вимоги визнають повністю.

Суд, з'ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 25 вересня 2014 року. Родинні відносини заявника та спадкодавця підтверджено свідоцтвом про народження заявника (а.с. 3, 4).

Згідно довідки, виданої Мирогощанською сільською радою, Дубенського району, Рівненської області від 05.04.2018 за № 516 встановлено, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації разом з матірю ОСОБА_2 останні три роки, яка проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215, ч.2 ст.256 ЦПК України, на підставі ст.ст.1200, 1221, 1268, 1270, 1286, 1299 ЦК України,постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса вул..О.Довбуша, 27, с.Заруддя, Дубенський район Рівненської області), заінтересована особа Мирогощанська сільська рада (вул.Миру, 100, с.Мирогоща, Дубенський район Рівненська область) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 01 січня 1967 народження із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 25 вересня 2014 року, на час відкриття спадщини за адресою вул. О. Довбуша, 37 в с. Заруддя Дубенського району Рівненської області.

Дата складення повного судового рішення 17 липня 2018 року.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: