Справа № 707/2-2227/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

за участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 08 травня 2018 року (у складі судді Монича В.О.) в справі за заявою ОСОБА_2 про розяснення рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 грудня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення суду у квітні 2018 року (том № 2, а.с.65-66)

Просив розяснити рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 грудня 2011 року.

На обґрунтування заяви вказав, що при ухваленні вказаного рішення судом першої інстанції було взято до уваги низку суперечливих відомостей, із якими він не погоджується.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 08 травня 2018 р. (том №2, а.с.76) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення відмовлено.

ОСОБА_2 просить скасувати цю ухвалу та направити справу в Мукачівський міськрайонний суд на новий розгляд іншому складу суду. Доводить про порушення норм процесуального права. Указує, що оскаржувана ухвала є безпідставною. Зазначає, що під час ухвалення Мукачівським міськрайонним судом рішення від 09 грудня 2011 р. (яке заявник просив розяснити) судом було взято до увагу низку суперечливих відомостей, а під час вирішення питання про розяснення рішення їх до уваги не взяв.

Суд дійшов висновку, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 грудня 2011 р. є зрозумілим і не підлягає розясненню.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність обставинам справи та нормам процесуального права.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 271 ЦПК України подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09 грудня 2011 р. у задоволенні позовних вимог прокурора Мукачівського району в інтересах ОСОБА_2 відмовлено (том №1, а.с.99-102). Предметом позову було визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки.

Відмовляючи в розясненні указаного судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відмова в позові не потребує розяснення, оскільки резолютивна частина не допускає неоднозначного тлумачення і таке рішення не підлягає виконанню.

Подання ОСОБА_2 заяви про розяснення рішення суду в контексті заперечення і незгоди заявника з низкою доказів, які були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення від 09 грудня 2011 р., виходить за межі правового поняття розяснення рішення суду. Подаючи заяву про розяснення судового рішення, заявник аналізує докази, які були взяті до уваги судом і дає їм свою оцінку з позиції незгоди із такими, але жодного доводу про те, в чому саме полягає для нього незрозумілість рішення суду, не вказує.

Адже суть розяснення рішення суду полягає у тому, щоб усунути можливі неясності, які можуть мати місце в рішенні суду, але є дві умови, за яких розяснюється рішення: перша умова це та, що не можна змінювати його зміст, а друга це якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобовязано його виконувати і орган, який буде його виконувати.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Рішення суду, як би складно воно не було написане, є зрозумілим щонайменше для суду, який його ухвалив.

Необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

У випадку відмови в задоволенні позову жодної мови про декілька варіантів тлумачення судового рішення чи незрозумілість у його виконанні не має, у звязку з чим і не має процесуальних підстав розяснювати таке рішення.

За таких умов суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_2 у розясненні рішення суду, оскільки воно є чітким, зрозумілим і не зумовлює неточного чи неоднозначного тлумачення.

Зміст апеляційної скарги дублює зміст заяви про розяснення рішення суду, жодних доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, заявником у апеляційній скарзі не наведено.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції було постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 2. Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 08 травня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 4.Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року.

Судді: