Ухвала

09 липня 2018 року

м. Київ

справа №333/1114/17

провадження №61-38293ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 51 453, 08 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 року у складі судді Ярошенка А. Г. позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 51 453, 08 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Воробйової І. А., апеляційну скаргу ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» задоволено.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант»відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та 640 грн у рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті

19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 51 453, 08 грн, яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах:«Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomezdela Torre v. Spain» (Бруалья Ґомесде лаТорре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом

1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник