Справа № 171/183/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"09" липня 2018 р. м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді Кодрян Л.І.
за участю секретаря Титаренко Л.Б.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Апостолівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Звернувшись до Шевченківського відділу ДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про надання довідки щодо відрахувань з заробітної плати позивач дізнався про наявність іншого виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Як підставу позову позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а самі вимоги не є безспірними. Крім того, станом на день вчинення виконавчого напису між ним та відповідачем вирішено спір по суті, а отже немає правових підстав вважати, що у відповідача є право стягнення заборгованості на момент звернення до нотаріуса та наявність безспірної заборгованості, яка може бути стягнута шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.
Вважає, що вчинення оспорюваного виконавчого напису призвело до подвійної відповідальності за кредитним договором, у відповідача не було права на стягнення грошових коштів, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав на вчинення виконавчого напису.
Відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» у встановлений строк відзив на позов до суду не надано.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх вищенаведеним та просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, неодноразово повідомлявся про час і місце судового розгляду належним чином, про що у справі є належні докази, про причини неявки в суд не повідомив.
Відповідно дост.280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставіст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлений про день і час розгляду справи належним чином, у поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності.
Представник Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, повідомлений про день і час розгляду справи належним чином, у поданій до суду заяві просив розглянути справу у відсутності представника відділу.
Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.
- заборгованості за відсотками в розмірі 7479 грн. 24 коп.;
- заборгованості з пені та комісії в розмірі 100 грн. 00 коп.;
- заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.;
- заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 952 грн. 63 коп.
Стягнення здійснюється за період з 31 травня 2006 року по 31 серпня 2017 року.
Як вбачається з копії нотаріальної справи по спірному виконавчому напису, направленої до суду приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 ПАТ КБ «Приватбанк» для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було надано заяву, передбачену п.2.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (а.с.50), розрахунок заборгованості (а.с.52-59), письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором б/н від 31.05.2006 року, яка згідно квитанції УДППЗ «Укрпошта» надіслана позивачу 21.06.2017 року (а.с.60-62), копію заяви про видачу кредиту (ксерокопія неналежної якості, текст нечитаємий) (а.с.51).
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 31.08.2015 року в сумі 18157,57 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 11473,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5043,40 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом у розмірі 300 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 840, 84 грн. (а.с.32-33 справа № 171/2177/15).

Згідно повідомлення Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 171/2177/15 від 20.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 19375,57 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.9).

Згідно відповіді на звернення ОСОБА_2 Шевченківським відділом ДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області повідомлено, що заборгованість на користь ПАТ КБ «Приватбанк» перерахована в повному обсязі та станом на 07.05.2018 року відсутня (а.с.91).

Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Отже, судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Спірний виконавчий напис було вчинено на підставі заяви банку та доданих до неї документів.

Як вбачається з наданих нотаріусом документів з нотаріальної справи судом не встановлено на підставі яких документів, що підтверджують безспірність заборгованості вчинено виконавчий напис, оскільки кредитний договір в матеріалах нотаріальної справи, поданої нотаріусом до суду, відсутній (заява від 31.05.2006 року разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку»).

В матеріалах нотаріальної справи є розрахунок заборгованості за договором б/н від 31.05.2006 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованість по кредиту, відсоткам, пені, комісії, штрафам. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем за період з 31 травня 2006 року по 31 травня 2017 року.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

В тексті виконавчого напису зазначено, що заборгованість в розмірі 20505 грн. 20 коп. утворилася за період з 31 травня 2006 року по 31 травня 2017 року.

Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В той же час, як встановлено судом, виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнуто заборгованість, що утворилася за період понад 10 років, що, у свою чергу, свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідачем пропущений строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

Крім того, судом встановлено, що між сторонами по справі з приводу заборгованості по кредитному договору від 31 травня 2006 року розглядався спір та рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 31.08.2015 року в сумі 18157,57 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 11473,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5043,40 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом у розмірі 300 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 840, 84 грн.

За таких обставин, суд зазначає, що станом на день вчинення оскаржуємого виконавчого напису 11.07.2017 року існувало таке, що набрало законної сили рішення суду, яким вже було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2006 року, а тому вимоги банку щодо повторного стягнення зазначених сум були неправомірними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при вчинення оскаржуємого виконавчого напису з позивача фактично стягнуто повторно заборгованість за кредитом та частково заборгованість за відсотками, а тому суд приходить до висновку про відсутність безспірності та неправомірності вимог стягувача щодо повторного стягнення заборгованості.

Крім того, із витребуваних судом матеріалів щодо вчинення виконавчого напису вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу також подано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, а також фіскальний чек Укрпошти на підтвердження відправлення цінного листа 21.06.2017 року з описом вкладення.

З викладеного слідує, що відповідачем було надіслано позивачу письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором 21.06.2017 року, а 11.07.2017 року нотаріусом було вчинено виконавчий, а відтак ПАТ КБ «ПриватБанк» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов'язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору.

Суд виходячи з викладеного, доходить до висновку щодо порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки приватний нотаріус не перевірив наявність належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень у встановлений законом строк, а саме за 30 днів до вчинення виконавчого напису.

Таким чином,нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, отже позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273,280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Апостолівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі №7180, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 20505 (двадцять тисяч пятсот пять) грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 31.05.2006 року за період з 31 травня 2006 року по 31 травня 2017 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (КОД , місце знаходження: м.Київ,вул.Грушевського,1-д) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року

СуддяОСОБА_5