Справа № 159/2306/16-ц
Провадження № 6/159/7/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Жукової Ю.В..,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця - Голярчука О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №159/2306/16-ц; провадження № 2/159/880/16, виданого на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2016 року, таким, що не підлягає до виконання.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24 лютого 2017 року Ковельським міськрайонним судом видано виконавчий лист у цивільній справі 159/2306/16-ц; провадження № 2/159/880/16, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № CM-SME A00/070 0DC/2008 від 12.06.2008 року у розмірі 58997,98 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на 13.05.2016 року з розрахунку 1 долар США 25,31 грн., складає 1493238,87 грн., в тому числі з 49091,63 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 9906,35 доларів США - сума відсотків за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 22398,58 грн. Заявник 13 грудня 2017 року отримав копію постанови, винесеної головним державним виконавцем Ковельського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу, з якої слідувало, що виконавчий документ повернуто на письмову вимогу стягувача від 07.12.2017 року. Вказує, що оскільки стягувач не має будь-яких фінансових претензій до нього за кредитним договором, просить вказаний вище виконавчий лист визнати недійсним, таким, що не підлягає виконанню.

У ході судового розгляду заявник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали з підстав викладених у ній, просять заяву задовольнити.

Головний державний виконавець Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3 в своїх письмових запереченнях, проти заяви заперечив. На обґрунтування свої заперечень вказує, що вказаний виконавчий лист перебував у відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні, всі виконавчі дії здійснено відповідно до положень чинного законодавства, зокрема, нарахований виконавчий збір виділено в окреме провадження при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2017 року. В ході судового розгляду покладався на розсуд суду та фактично не заперечував заявлених вимог.

Представник стягувача - ПАТ «ОТП Банк» в судове не зявився, будь-якої заяви з приводу заявлених вимог до суду не подав.

Неявка представника стягувача, що є належно повідомленим, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши думку учасників виконавчого провадження та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною другою статті 369 ЦПК України (в редакції, чинній на дату видачі виконавчого листа) було передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У частині четвертій цієї ж статті визначено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У частині першій та другій статті 432 ЦПК України (в редакції чинній за станом на день подання розглядуваної заяви) визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю у звязку з відсутністю у стягувача жодних фінансових претензій до боржника та відсутністю у останнього заборгованості, про яку значиться у виконавчому листі, перед, відповідно стягувачем, тобто, у звязку з тим, що обов'язок боржника відсутній повністю у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або з інших причин.

Однак, такі вимоги заявника не ґрунтуються на законі і до задоволення не підлягають.

Так, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року у цивільній справі за первісним позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійснимухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № CM-SME A00/070 0DC/2008 від 12.06.2008 року у розмірі 58997,98 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на 13.05.2016 року з розрахунку 1 долар США 25,31 грн., складає 1493238,87 грн., яка складається з 49091,63 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 9906,35 доларів США - сума відсотків за користування кредитом, а також стягнуто судовий збір в сумі 22398,58 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

24.02.17 року Ковельським міськрайсудом Волинської області було видано виконавчий лист у справі за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

У виконавчому листі зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь боржника заборгованості за кредитним договором № СМ SМ А00/070 0DС/2008 від 12.06.08 р. у розмірі 58997, 98 доларів США та судових витрати в сумі 22398, 58 грн..

Як слідує з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.03.17 р., винесеної Ковельським МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у ВП № 53587129, вказаний вище виконавчий лист був прийнятий виконавчою службою до примусового виконання.

Відповідно до копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.12.17 р., винесеної Ковельським МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у ВП № 53587129, вказаний вище виконавчий лист, що був прийнятий до примусового виконання, був повернутий стягувачу за його письмовою вимогою від 07.12.17 р.. Однак, одночасно зазначено, що виконавчий збір виділено у окреме провадження.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Тобто, стягувач, скориставшись своїми правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження», звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа, а згодом , - про повернення виконавчого листа.

Таким чином, виконавчий лист певний проміжок часу (з 16.03.17 р. по 13.12.17 р.) перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби відповідно до вимог законодавства. І претензія стягувача боржником не була задоволена повністю поза межами виконавчого провадження.

Вказані вище обставини ніким з учасників справи не оспорюються та стверджуються матеріалами справи.

Як слідує з копії листа стягувача № 73 3 2/084 від 27.11.17 р., адресованого заявнику, банк розглядав можливість надання реструктуризації кредитної заборгованості заявника та повідомив про позитивне рішення Комітету по роботі з проблемною заборгованістю від 27.11.17 р. із зазначенням варіантів угод, покликаних урегулювати питання, повязанні з претензією банку до боржника за кредитним договором.

У подальшому, як слідує з копії листа стягувача № А00 4 73 5 2/397 від 01.12.17 р., банк, дійсно, надіслав заявникові лист про те, що він вже не має жодних фінансових претензій та вимог до заявника як боржника за вказаним вище кредитним договором, покликаючись, одночасно, на належне виконання 01.12.17 р. протокольного рішення Комітету по роботі з проблемною заборгованістю № 142 від 27.11.17 р..

Суд враховує, що обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно - правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд враховує, що обов»язок боржника перед стягувачем був наявний на дату видачі виконавчого листа та мав місце аж до повернення виконавчого листа стягувачеві за заявою останнього державною виконавчою службою.

Суд вважає, що наведені у ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально - правові та процесуально - правові.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

У розглядуваному випадку заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з матеріальних підстав (припинення зобов'язання).

Відповідно до положень ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, виконання судових рішень є складовою «права на суд».

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України „Про виконавче провадження, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

А визнання виконавчого документа, таким що не підлягає виконанню є перешкодою для завершення судового провадження.

Враховуючи вимоги ст.432 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, оскільки погашення боржником на виконання рішення суду суми боргу в період після набрання рішенням законної сили і після відкриття виконавчого провадження не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Разом з тим, суд зазначає що на момент розгляду заяви виконавчий лист на виконанні не перебуває, тобто виконання по стягненню боргу за кредитом припинено.

Тому ці та інші доводи заявника та його представника суд вважає безпідставними.

Керуючись статтею 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №159/2306/16-ц; провадження 2/159/880/16 за первісним позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст ухвали складено 16 липня 2018 року.

Головуючий : В.О.Лесик