Ухвала

09 липня 2018 року

м. Київ

справа № 286/560/17

провадження № 61-21481ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року, яку подано з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що подану нею касаційну скаргу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2018 року у зв'язку з тим, що скарга подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який з 15 грудня 2017 року припинив свою діяльність.

Зважаючи на те, що строк пропущено з поважних підстав, після визнання неподаною та повернення касаційної скарги, ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою у межах розумного строку, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не у повному обсязі сплачено судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Предметом спору у вказаній справі є одна вимога немайнового характеру - встановлення місця проживання дитини.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн 00 коп.

Враховуючи, що предметом заявленого позову є одна вимога немайнового характеру, позов подано у лютому 2017 році, заявник має сплатити судовий збір у розмірі 1 280 грн 00 коп. (640 грн 00 коп.*200%).

До касаційної скарги додано документи на підтвердження сплати судового збору у розмірі 768 грн 000 коп.

Беручи до уваги зазначене, заявнику слід доплатити судовий збір у сумі 512 грн

00 коп., якиймає бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерськ. р.-ні./Печерськ.р.-н/22030102., , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку: 207.

На підтвердження доплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції про його доплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22 листопада 201 7року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 06 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик