Справа № 423/2397/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

У складі:

Головуючої судді: Архипенко А.В.

за участю секретаря судового засідання: Іваненко С.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Попасна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з дійсною заявою, у якій просила визнати втратившим право користування жилим приміщенням ОСОБА_2 відповідача по справі.

В поданій заяві позивачка зазначила, що являється власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач колишній власник частки вказаної квартири.

З липня 2014 року відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації у звязку з виїздом на інше місце проживання. В зазначеній квартирі не залишилося речей та документів відповідача. В добровільному порядку вирішити питання про зняття з реєстрації відповідач не бажає. За викладених обставин, позивачка не може розпоряджатися нерухомим майном за власним розсудом.

За таких підстав, позивачка звертається до суду із дійсною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає по зазначеній адресі за незалежних причин, ніяких обов'язків по оплаті комунальних послуг не несе.

До початку судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити поданий позов та справу роглядати без її участі.

З боку в відповідача, до початку судового засідання на адресу суду надійшла заява, згідно якої він визнав позовні вимоги, також просив розглядати справу без його присутності у судовому засіданні.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивача і це регулюються цивільним законодавством.

На підставі ст.71 Житлового Кодексу УРСР (який є чинним) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

На підставі ст.72 Житлового Кодексу УРСР (який є чинним) - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6/ вбачається, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2018 року.

Копією домової книги підтверджується факт реєстрації у вказаному будинку відповідача ОСОБА_2 (а.с.7-8) З акту, складеного депутатом Попаснянської міської ради Луганської області /а.с.9/ від 11 липня 2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не мешкає за адресою:Луганська область АДРЕСА_3, з липня 2014 року.

Враховуючи надані позивачем докази до позову, суд вважає, що прав передбачених ст..78 Житлового Кодексу УРСР щодо зберігання прав на житло при тимчасовій відсутності наймача у відповідача не виникає, так як позивачем доведено, що відповідач тривалий час не виконує свої обовязки по належному утриманню житла, без поважних причин, та відсутній у зазначеному житловому приміщенні понад 6 місяців також без поважних причин.

При цьому також суд враховує той факт, що відповідач визнав даний позов, в добровільному порядку надав суду відповідну заяву. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 тривалий час, а саме понад шість місяців, а тому на підставі ст.71 ЖК України повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки без поважних причин.

Керуючись ст.ст.ст.ст.10, 12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.71,72 ЖК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Попаснянского районного суду: ОСОБА_3