Справа № 714/336/17
Провадження № 2/714/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Козловської Л. Д.

при секретарі Гуменюк Д.В.

за участю: представника позивача: Ігнат І.Д.

відповідачів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Герца Чернівецької області цивільну справу за позовом Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що відповідачі є батьками малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є відповідачка ОСОБА_2, запис щодо батька якого були внесені за завою матері, однак він є пасинком ОСОБА_3 Діти проживають з відповідачами в господарстві останніх, в с. Остриця Герцаївського району. Вказана сім'я є неблагополучною, малолітні діти постановлені на облік у службі у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Члени сім'ї схильні до вживання алкогольних напоїв. Відповідачі не забезпечують дітям необхідні умови для проживання, так як кімнати не прибрані, повсюди розкидані речі, відчувається неприємний запах, меблі пошкоджені, відсутній стіл для навчання та прийому іди, відсутнє окреме місце для сну дітей, відсутні будь-які продукти харчування , іграшки, в кімнатах холодно. Діти перебувають в умовах, що не тільки негативно впливають на їх життя, стан здоров'я та розвиток, а й несуть їх життю загрозу. Дані фактори виникли внаслідок того, що батьки не піклуються про фізичний та духовий розвиток дітей, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення тощо.

На ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за фактом застосування до відносно неповнолітнього ОСОБА_4 фізичного та психологічного насильства, що призвело до замаху на самогубство останнього 09.04.217 року о 19:00 год. за місцем проживання. Крім цього в стані алкогольного сп'яніння батьки жорстоко поводяться з дітьми та застосовують фізичну силу. Розпорядженням Герцаївської РДА №97-р від 13.04.2017 року комісією з питань захисту прав дітей прийняте рішення про негайне відібрання дітей від батьків. 28.04.218 року винесений Висновок №03-14/824 про доцільність відібрання малолітніх дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав, що є превентивною мірою до батьків, оскільки надається їм можливість змінити своє ставлення до виховання дітей.

При наведених обставинах, з метою забезпечення безпечних умов утримання та виховання дітей, за для задоволення потреб дітей відповідно до їх віку, орган опіки та піклування просив відібрати малолітніх ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, без позбавлення відповідачів батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування для вирішення питання щодо подальшого їх влаштування.

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування - Ігнат І.Д., підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона з чоловіком ОСОБА_3 та трьома малолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_3 проживають в господарстві її батьків, разом з останніми. Наразі не працює. Фактично єдиним утриманцем сім'ї наразі є чоловік та коштів яких він заробляє не завжди вистачає. Однак, попри всі труднощі, про дітей піклуються. Зокрема, старший син ОСОБА_7 вчиться у школі, якому були придбані шкільні приналежності та одяг. Дітей своїх любить та просила не відібрати останніх в неї та чоловіка. При цьому просила врахувати, що вона з чоловіком усіляко намагаються утримувати дітей, свідченням чого може слугувати покращення умов сім'ї з часу останнього навідуванням працівниками соціальної служби. На її думку такий позов породжений її матір'ю, яка перебуває у неприязних відносинах з її чоловіком.

Відповідач ОСОБА_3 - батько дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти відібрання дітей заперечував. У своєму поясненні послався на те, що підробляє на будівництві, здебільшого неофіційно. На час коли вдома, то постійно спілкується з дітьми, грається з ними, по мірі можливості влаштовує дітям відпочинок, купує солодощі. Додатковим доходом сім'ї є мотоблок яким він підробляє по селу. Щодо зловживання спиртним то є неправдою, так як виключно іноді після роботи може вживати спиртні напої у невеликому об'ємі.

Представник відповідачів ОСОБА_8 заперечуючи проти позову зазначив, що відповідачі намагаються виховувати та доглядати за своїми дітьми, проте через брак коштів, останні не можуть надати дітям матеріальних благ в об'ємі, що надають батьки з більш високим матеріальним достатком. Нинішній стан умов проживання відповідачів відповідає нормам повсякдення як порядок та прибраність у кімнатах, а також радість дітей в сім'ї якій вони виховуються, що свідчать про відсутність обставин, які б могли зашкодити здоров'ю дітей та навпаки відібрання дітей у відповідачів може негативно вплинути на їх здоров'я після відібрання дітей та поміщення їх у притулок, матір дітей щодня навідує їх у притулку, а батько дітей ОСОБА_3 працює на роботі, вдома наведений порядок, умови для проживання дітей задовільні.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи а також кримінальне провадження ЄУН 714/559/17 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України, приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Передбаченими пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України підставами для відібрання дитини від батьків є:

1) ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

2) жорстоке поводження з дитиною;

3) хронічний алкоголізм або наркоманія;

4) експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір'ю малолітнього ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року є відповідачка ОСОБА_2, що підтверджується даними внесеними в актових записах про народження дітей(а.с. 19-24).

За відомостями Острицької сільської ради Герцаївського району, неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_4 разом з їх батьками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тобто відповідачами, проживають в господарстві, яке розташоване в АДРЕСА_1

Як вбачається з актів обстеження умов проживання відповідачів з дітьми, житловий будинок складається з 3-х кімнат, а саме, кухні, коридору, ванної кімнати, спальні, вітальні та окремої кімнати. Умови проживання незадовільні, зокрема брудно, відчувався неприємний запах, брудна підлога та немитий посуд, пошкоджені меблі, розкидані речі. При цьому діти мали неохайний вигляд, були немиті (а.с. 25-37).

З відібраних письмових пояснень сусідів відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 судом встановлено, що вони неодноразово бачили відповідачів у стані сп'яніння, та вчиняли конфлікти у присутності дітей. Обов'язки щодо виховання дітей не виконують. Діти одягнуті у брудному одязі, ходять голодними (а.с.40-43).

Розпорядженням Герцаївської РДА №97-р від 13.04.2017 року прийняте рішення про негайне відібрання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у батьків та здійснити заходи щодо подальшого влаштування дітей (а.с.14).

Висновком органу опіки та піклування Герцаївської РДА №03-14/824 від 28.04.2017 року прийняте рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав, так як діти перебувають у негативних умовах, які негативно впливають на їх життя та здоров'я та несуть загрозу їх життю (а.с.45-49).

Будь-яких відомостей щодо стану виконання наведених рішення та висновку Герцаївської РДА в Чернівецькій області по виконанню відповідачами обов'язків по вихованню дітей при обставинах покладення такого контролю на комісію, на час розгляду даної справи судом не здобуто та стороною позивачем таких не надано.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, зловживають спиртними напоями так як влаштовують скандали з сусідами, зауваження від жителів села щодо поведінки відповідачів надходити (а.с.38-39).

Як випливає з письмових пояснень викладачів Острицької ЗОШ, неповнолітній ОСОБА_4 являється учнем 5-Б класу, є старанним, слухається викладачів, добре засвоює навальний матеріал та вчиться на середньому рівні, іноді дитина появляється у школі у брудному одязі та непідготовлений до навчання. Батьки не цікавляться його навчанням (а.с.3-44).

Згідно із ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом, орган опіки та піклування як на правову його підставу зазначив відсутність впорядкованого житла, незадовільні умови проживання для дітей, необхідних для дитини речей, продуктів харчування, іграшок, ненадання батьками медичної допомоги дітям, тобто, як уточнила в судовому засіданні представник позивача - у зв'язку з ухиленням відповідачів від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, окрім цього відповідач ОСОБА_3 вчинив відносно свого пасинка ОСОБА_4 фізичне та моральне насильство, що призвело до замаху останнього на самогубство.(а.с.1-7).

У цьому випадку особа, яка подала позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» зазначається, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.3 ст.4 СК України).

Позивачем на підтвердження своїх доводів не надано будь-яких доказів, які б дали змогу відібрати дітей у її ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про існування з її вини реальної загрози життю та здоров'ю дітей, доказів про незадовільний стан здоров'я дітей суду не надано. Також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не являється батьком ОСОБА_4, що не породжує за відповідачем батьківських прав та обов'язків відносно ОСОБА_4 та відсутні підстави для його відібрання у ОСОБА_3

Приймаючи до уваги наведене, при обставинах не надання органом опіки та піклування належних і допустимих доказів винної поведінки відповідачів щодо їх ухилення від виховання дітей і свідомого нехтування ним своїми обов'язками без поважних на то причин, а також не зазначення у позові підстав для відібрання дітей у відповідачів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Незадовільні умови проживання сім'ї відповідачів сама по собі не дає підстави для відбирання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Саме через таки обставини, суд виходячи зі змісту ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується із висновком органу опіки та піклування, вважаючи його недостатньо обґрунтованим.

На підставі ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.164 СК України, керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81-89, 141, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги, яка до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області.

При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2018 року.

Суддя: