Є.У.№ 366/579/18
Пр. № 2/366/232/18
У Х В А Л А

24 липня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - Тетервак Н. А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача- Осадчої А.О.,

відповідача- Некрутенка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 серпня 2017 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований в Святошинському районному РАЦС м.Києва,актовий запис № 926.

Спільних дітей з відповідачем немає.

Спільне життя з відповідачем не склалося,так як вони виявилися різними людьми по поглядах на життя,на сім»ю.

На даний час вони з відповідачем проживають окремо.

Просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила,що 19 серпня 2017 року уклала з відповідачем шлюб,але сімейне життя не складалося,так як спочатку виник конфлікт з його матір»ю,у якої вони проживали майже місяць,а після переїзду до її матері- в смт. Іванків,життя теж не складалося. Вона поставила умову відповідачу,щоб він забезпечив їх сім»ю окремим,від батьків(родичів) житлом,навіть піднайманим, але він цього не зробив.

Відповідач позов не визнав. Пояснив,що він намагався помиритися з позивачкою, приїжджав до неї і дитини, але позивачка від нього ховається. Причин для розірвання шлюбу він не бачить.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу, суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення,який не може перевищувати шести місяців.

Відповідач не просить суд надати йому строк для примирення,однак, запевняє,що він бажає зберегти свою сім»ю та буде для цього все робити.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності,своїх звичок та уподобань.

Подружжя має також інші права.

Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень.

Позивачка посилається на те,що у них з відповідачем не склалося сімейне життя,оскільки їм немає де жить,вони не мають спільного майна, що не є підставою для розірвання шлюбу,так як подружжя дійсно шлюб зареєструвало менше одного року,тобто, проживають в шлюбі незначний час.

З усних пояснень позивачки слідує,що дитина,яку виховує позивачка,в дійсності є спільною дитиною її та відповідача,але відповідач не зареєстрував себе батьком дитини, а її основною вимогою для збереження сім»є є- придбання чи піднайом окремого житла.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сторонам слід надати строк для примирення, оскільки подружжя має неповнолітню дитину, яку необхідно утримувати, шлюб між сторонами укладено зовсім недавно і рішення про його розірвання у позивачки виникло спонтанно,під впливом побутових негараздів,які ,при бажанні та спокійній обстановці, подружжя може вирішити,а отже, вирішення питання збереження сім»ї зі сторони подружжя має бути виваженим,обдуманим.

Керуючись ст. 240 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати для примирення строк 2(два) місяці.

Відкласти розгляд справи про розірвання шлюбу та призначити до розгляду на 24 вересня 2018 року на 9 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Тетервак