Справа № 203/551/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 23.09.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керування позивача та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 За вказаним фактом відносно позивача було складено протокол за ст.124 КУпАП, за фактом порушення вимог п.п.10.1,16.5 ПДР України. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2017 року провадження у справі №203/3612/17 відносно позивача було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Під час розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в його діях порушень вимог ПДР України. Також під час розгляду справи були допитані свідки, які бачили, що автомобіль ВАЗ проїжджав перехрестя на дозволений сигнал світлофору та в нього в'їхав автомобіль Geely. З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась в той час, коли позивач вже проїжджав перехрестя та не він в'їхав в автомобіль, а навпаки удар був по його автомобілю, що свідчить про відсутність в його діях порушень п.16.5 ПДР України. Таким чином, винною особою в дорожньо-транспортній пригоді є саме відповідач ОСОБА_3, оскільки він рухався на червоний сигнал світлофору. З огляду на це, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_1, що належить позивачу, було завдано збитки, розмір яких згідно висновку від 21.12.2017 року становить 20795 грн. 72 коп., позивач просив стягнути з відповідача вказані збитки, витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 1600 грн. та судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач на неодноразові виклики до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позову не надав та будь-яких клопотань по справі не заявляв.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23.09.2017 року в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керування позивача та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_3

За вказаним фактом відносно позивача було складено протокол серії БР №100270 від 23.09.2017 року за ст.124 КУпАП. Як було зазначено в протоколі, позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед початком руху не переконався в безпеці руху та при ввімкненому сигналі світлофору, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілям, що завершували рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2017 року провадження у справі №203/3612/17 відносно ОСОБА_2 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З мотивувальної частини даної постанови вбачається, що під час розгляду справи суд, допитавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що водій ОСОБА_2 на момент зіткнення вже проїжджав перехрестя та не він в'їхав в автомобіль, а навпаки удар був по його автомобілю, що свідчить про відсутність в його діях факту порушення вимог п.16.5 ПДР України.

Під час розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в його діях порушень вимог ПДР України. Також під час розгляду справи були допитані свідки, які бачили, що автомобіль ВАЗ проїжджав перехрестя на дозволений сигнал світлофору та в нього в'їхав автомобіль Geely. З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась в той час, коли позивач вже проїжджав перехрестя та не він в'їхав в автомобіль, а навпаки удар був по його автомобілю, що свідчить про відсутність в його діях порушень п.16.5 ПДР України. Таким чином, винною особою в дорожньо-транспортній пригоді є саме відповідач ОСОБА_3, оскільки він рухався на червоний сигнал світлофору. З огляду на це, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_1, що належить позивачу, було завдано збитки, розмір яких згідно висновку від 21.12.2017 року становить 20795 грн. 72 коп.,

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, враховуючи наведені вище положення законодавства, обставини, встановлені постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2017 року у справі №203/3612/17, яка набрала законної сили, які не спростовані відповідачем під час розгляду даної цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність вини саме відповідача у завданні матеріальної шкоди позивачу, внаслідок пошкодження належному йому транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

З наданого позивачем висновку експерта автотоварознавця ОСОБА_4 №5187/1 від 21.12.2017 року вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_3, визначена в розмірі 20795 грн. 72 коп.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість, підтвердження належними доказами позовних вимог щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 20795 грн. 72 коп. та про необхідність задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом».

Таким чином, оскільки згідно діючого законодавства оцінка майна для визначення розміру збитків є обов'язковою, з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати по сплаті послуг експерта-автотоварознавця за складання висновку з визначення розміру збитків в сумі 1600 грн., понесення яких підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру №5187/1 від 11.12.2017 року.

У відповідності до ст.141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166,1187,1188,1192 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-82,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_5) у рахунок відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди 20795 грн. 72 коп., витрати за складання висновку експертного дослідження в сумі 1600 грн., судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.. а всього стягнути 23100 грн. 52 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30 липня 2018 року.

Суддя С.Ю. Казак