Справа № 199/8845/17
(2/199/154/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В.,при секретарі Куземі О.Г., позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про скасування постанови та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину,третя особа: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про скасування постанови та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину.

У підтвердження своїх позовних вимог посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.06.1967 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районої ради депутатів трудящих від 22.03.1967 року № 423 на заміну свідоцтва про право власності від 18.02.1967 року № 215-95, ОСОБА_5 належала на праві особистої власності 1/2 частина житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого за адресою вул. Солончакова. 17, в м. Дніпрі. Право власності на таку частину житлового будинку зареєстровано Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації, запис в реєстровій книзі № 220 за реєстром 136.

Інша 1/2 частина житлового будинку належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2000 року, реєстровий № 4-773.

З метою поліпшення побутових умов ОСОБА_5 самовільно побудовано житлові прибудови літ. А1-1, літ. А3 -1. прибудову літ. А4-1, гараж літ. Д до даного житлового будинку, право власності на які без додаткових актів введення в експлуатацію визнано за ОСОБА_5 рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2008 року у справі № 2-2512/08.

У подальшому ОСОБА_5 з тією ж метою до житлового будинку за адресою вул. Солончакова, 17, м. Дніпро самовільно побудовано веранду літ. А3-1, сараї літ. Б. літ. И, теплицю літ. Е, проведено переобладнання в житловому будинку літ. А-1.

Водночас листом від 01.07.2008 року №8265 Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» відмовило ОСОБА_5 у державній реєстрації її права власності на самовільно побудовані прибудови за відсутності акта державної приймальної комісії про прийняття їх в експлуатацію.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.01.2009 року серії ЯД № 940017, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області та Дніпропетровською міською радою на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року № 242/39, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:277:0022, розташована за адресою вул. Солончакова, 17, м. Дніпро, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, будівель і споруд. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 35.

08.02.2008 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі за № 4-121, відповідно до якого все належне їй майно заповіла в рівних частках своїм дочкам, позивачам по справі.

21 липня 2013 року ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилась спадщина, у звязку з чим 03 грудня 2013року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 55414009, номер у нотаріуса 1157/2013.

У 2015 році позивачі до житлового будинку за адресою вул. Солончакова, 17, у м. Дніпрі з метою поліпшення побутових умов самовільно побудовано терасу літ. а5-1, навіси літ. К, літ. Л, убиральню літ. М, душ літ. Н.

У подальшому позивачі звернулися до державного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на успадковані частину житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого за адресою вул. Солончакова, 17, м. Дніпро, та земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:277:0022, розташованої за адресою вул. Солончакова. 17, м. Дніпро.

Однак державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2017 року у звязку з відсутністю можливості визначити яка саме частина житлового будинку передається у спадщину, відсутністю у спадкодавця права власності на земельну ділянку, та реєстрацією 05.12.2015 року Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою права власності на таку земельну ділянку в державному реєстрі прав за ОСОБА_4, номер запису про право в державному реєстрі прав 12383112.

Позивачі вважають, що така відмова державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є незаконною і необгрунтованою, а тому просять суд скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2017 року, винесену державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зобовязати Четверту Дніпровську державну нотаріальну контору видати їм свідоцтво про право на спадщину в рівних частинах на спадкове майно: земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:277:0022 по вул. Солончаковій,17 в м. Дніпрі; ? частину житлового будинку №17 по вул. Солончаковій в м. Дніпрі за виключенням самовільно побудованих житлових прибудов А1-1, А3-1, а4-1, гаражу Д, веранди а3-1, сараїв Б,И, теплиці Е, тераси а5-1, навісів К, Л, вбиральні М, душу Н; будівельні матеріали, які були використані для будівництва самовільно побудованих житлових прибудов А1-1, А3-1, а4-1, гаражу Д, веранди а3-1, сараїв Б,И, теплиці Е, тераси а5-1, навісів К, Л, вбиральні М, душу Н по вул. Солончаковій,17 в м. Дніпрі..

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позову в повному обсязі, оскільки вважала, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є законною.

Третя особа в судове засідання не зявився.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивачів не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2013 року померла мати позивачів ОСОБА_5

08.02.2008 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі за № 4-121, відповідно до якого все належне їй майно заповіла в рівних частках своїм дочкам, позивачам по справі.

03 грудня 2013 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за заявами позивачів відкрито спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 55414009, номер у нотаріуса 1157/2013.

Згідно документів спадкової справи № 1157/2013 після померлої 21.07.2013 року гр. ОСОБА_5 на імя спадкоємців - гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 14 вересня 2017 року було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння та земельну ділянку, (кадастровий номер :01:277:0022) площею 0,1000 га., розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Солончакова, 17 (сімнадцять), після смерті ОСОБА_5, померлої 21 липня 2013 року в звязку з тим, що не подані правовстановлюючі документи на земельну ділянку і згідно витягу з Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку зареєстровано за іншою особою; щодо будинку, то наявні суперечності між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно, а саме право власності спадкодавця на частину майна, яка остання набула за рішенням Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2008 року не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Відповідно до ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації.

Проте, як встановлено судом, право власності спадкодавця на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №940017, виданого ОСОБА_5, згідно якого вона є співвласником земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :01:277:0022 по вул. Солончаковій,17 в м. Дніпрі, не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно інформаційної довідки із зазначеного реєстру, у ньому містяться відомості лише про право власності на спірну ділянку за іншим співвласником - третьої особою по справі ОСОБА_4 Аналогічні дані містяться і в Державному земельному кадастрі.

Крім того, судом встановлено, що спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.06.1967 року, виданого згідно з рішенням виконкому АНД райради м. Дніпропетровська №423 від 22.03.1967 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстровій книзі №220 за реєстровим №136, належить ? частина будинку №17 по вул. Солончаковій в м. Дніпрі. Також, за спадкодавцем згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2008 року (справа « 2-2512/08) визнано право власності на житлову прибудова літ. А1-1, А3-1, прибудова літ. А4-1 та гараж літ. Д по вулиці Солончаковій,17 в м. Дніпрі, проте право власності на вказане майно не зареєстроване в установленому законом порядку.

Так, пукнтом 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Таким чином, позивачі не позбавлені права звернутись до відповідних органів із заявами про реєстрацію прав на спірне нерухоме майно за спадкодавцем, після чого отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає в діях відповідача порушень прав позивачів, тому і приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, ст.ст. 16,1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про скасування постанови та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити.

Судові витрати позивачів віднести за їх рахунок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя