Справа № 209/1281/18
Провадження № 2/209/878/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 23 листопада 2012 року у Заводському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 505.

На обґрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 листопада 2012 року. Мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2018 року вона та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання, оскільки останні роки між ними постійно виникали сварки, вони не могли дійти згоди при вирішенні навіть нескладних сімейних питань. Вона та відповідач намагалися зберегти сімю, але їх спроби призвели лише до погіршення відносин між ними. В теперішній час вона разом з дітьми проживає у будинку своєї матері, а відповідач залишився проживати у будинку по вул. Кулябєва, буд. 4 в м. Камянське. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати.

До підготовчого засідання від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де ОСОБА_4 Д,П. зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, але заперечує проти підстав розпаду сімї, які вказані у позовній заяві. Вважає, що їх з позивачем сімя остаточно розпалася 08 січня 2018 року через те, що вони мали різні погляди на життя, внаслідок чого між ними були втрачені взаєморозуміння та почуття. Просить позов задовольнити, вказавши у рішенні зазначені ним час та причини розпаду сімї.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні позов підтримувала, просила його задовольнити, врахувавши визнання відповідачем позову.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позов визнав, не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні.

Вислухавши сторони, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

В підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2012 року в Заводському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 505, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

Сторони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7,8), які проживають разом з позивачем.

Як зазначено в позові, і що підтвердили в судовому засіданні сторони у справі, вони не підтримують шлюбні відносини з січня 2018 року, і позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 листопада 2012 року у Заводському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 505.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, 352,40 грн. сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, з державного бюджету пятдесят відсотків судового збору, що складає 352,40 грн., сплаченого за квитанцією ПАТ «Державний ощадний банк України» № 232520579 від 26 квітня 2018 року на розрахунковий рахунок УДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпродзержинськ, код одержувача 38028588, р/р 0015, банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області в м. Дніпропетровськ, код банку 805012, призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.