Справа № 265/5077/18
Провадження № 2-о/265/658/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа Четверта маріупольська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В :

12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначив, що 15 жовтня 2017 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 та з предметів побуту у ній. На день смерті вона була зареєстрованою у зазначеній квартирі, однак, через похилий вік та наявність хвороби з жовтня 2015 року постійно проживала спільно із його сімєю у квартирі АДРЕСА_2. У передбачений законом шестимісячний термін він не звернувся до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що як єдиний спадкоємець, який постійно мешкав спільно із спадкодавцем однією сімю, є таким, що спадщину прийняв. Просив встановити факт його спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: м. Маріуполь, б-р Морський, 60-23.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, пояснив, що його мати ОСОБА_2 хворіла на рак, була особою похилого віку, потребувала стороннього догляду, у звязку із чим за домовленістю у жовтні 2015 року вона переїхала до його квартири АДРЕСА_3, де мешкала спільно із його родиною до дня своєї смерті. Просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи покладав на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що 18 жовтня 2017 року померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Центральним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області було вчинено актовий запис № 2194 від 18.10.2017.

За інформацією, наданою ЦНАП ДАП Маріупольської міської ради від 15.05.2018, ОСОБА_2 у період з 30.04.1993 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та знята з реєстрації у звязку зі смертю з 22.11.2017.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 1211134, виданим Орджонікідзевським районним бюро РАГС м. Жданова від 26.08.1970, актовий запис № 1142, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_2.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 52566770, виданої Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 11.07.2018, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої 15 жовтня 2017 року, не порушувалася.

Згідно із довідкою, виданою ОСББ «Морський-60» від 09.07.2018, ОСОБА_2 у період з жовтня 2015 року і дня смерті постійно проживала без реєстрації спільно із ОСОБА_1 за адресою: м. Маріуполь, б-р Морський, 60-23.

Обєктивно зазначені обставини також підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наданими в ході судового розгляду справи.

Так, свідок ОСОБА_3, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є сусідом заявника ОСОБА_1, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, підтримує із заявником товариські стосунки. Йому відомо, що у жовтні 2015 року ОСОБА_1 забрав до себе свою маму, оскільки вона хворіла. Вони спільно проживали у квартирі ОСОБА_1 до дня її смерті у жовтні 2017 року.

Свідок ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні, пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5. Їй також відомо, що наприкінці 2015 року ОСОБА_1 забрав до себе свою маму. Мама важко хворіла. Вона постійно бачилась із нею, регулярно спілкувалася. ОСОБА_2 проживала спільно із заявником до дня своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що посилання заявника ОСОБА_1 щодо обставин та періодів його спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у доказах, досліджених в ході судового розгляду справи.

Відтак, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, дійсно постійно проживав із останньою на день відкриття спадщини, та в сенсі положень ст. 1268 ЦК України є таким, що фактично спадщину прийняв, а тому не вбачає підстав для відмови у встановленні такого факту, що є необхідним для оформлення заявником своїх спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 235, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно постійно проживав спільно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 15 жовтня 2017 року, у період з жовтня 2015 і до дня смерті останньої, за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя ________________________________________