Справа № 459/3291/17
Провадження № 2/459/251/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 серпня 2018 року м. Червоноград

Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Сиванич У.М.,

Справа № 459/3291/17

Позивач: ОСОБА_2

Представник позивача: ОСОБА_3

Відповідач: ОСОБА_4

Третя особа на стороні відповідача: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради

Особи, які з'явилися в судове засідання:

позивача ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

Представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя з яким мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. У вересні 2011 року відповідач покинув сім'ю і з того часу сім'ю не забезпечує, вихованням дитини не займається. За рішенням суду відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, однак від матеріального забезпечення сина останній ухиляється, тому має заборгованість в розмірі 42811,53 грн. Останні 3 роки відповідач взагалі не виходить на зв'язок, не спілкується ні з позивачем, ні з сином. Шлюб між сторонами розірвано. Стверджує, що відповідач матеріально сина не забезпечує, не забезпечує й належного необхідного харчування, одяг, взуття не купує, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, з сином не спілкується, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не приймає жодної іншої участі у вихованні сина.

Заперечень відповідача до суду подано не було.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Просять позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.

Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 20.06.2018 року № 125 п.17 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримує.

Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив;позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи.

Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26.12.2017 року відкрито провадження у справі, 11.01.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Інші процесуальні дії по справі не проводились.

Судом встановлено наступні фактичні обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.03.2011 року.

Батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_4.

Як видно з характеристики учня 1-Б класу Червоноградської загальноосвітньої школи I ступеня № 11 ОСОБА_5, ОСОБА_5 має хороший фізичний і розумовий розвиток. Активну участь у шкільному житті бере мама учня, яка відвідує виховні заходи та батьківські збори. А також цікавиться результатами навчання та поведінкою учня. Батько ОСОБА_6 навчанням та вихованням сина не цікавиться.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.05.2012 року ОСОБА_4 зобов'язано до сплати в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 25.04.2012 року до повноліття дитини.

Станом на 05.10.2017 року за відповідачем числиться заборгованість з несплати аліментів в розмірі 42 811,53 грн.

Позивач перебуває на обліку як безробітна в Червоноградському міському центрі занятості (а.с. 14), отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям (а.с. 11).

Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 20.06.2018 року № 125 позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним.

З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦК України).

За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противиться неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутись за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок» схваленої Постановою Верховною Радою України №475-ХІV від 05.03.1999 року, зазначено, що держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька - це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім того, суд при вирішенні справи бере до уваги Європейську Конвенцію «Про здійснення прав дітей», ратифіковану Україною 03.08.2006 р., Конвенцію «Про юрисдикцію, відповідно до якої право, яке признається, виконується та співробітництві стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Також суд при ухвалені рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить.

Суд вважає, що наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач проживає окремо від свого сина, який знаходиться на повному утриманні матері, не відвідує його, не спілкується з ним, не займається його вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дитини, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги та не сплачує на користь позивача аліменти на утримання їх дитини, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому такий позов слід задовольнити.

Враховуючи задоволення позову, несплату позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн., керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державної судової адміністрації України 640,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 06.08.2018 року.

Позивач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентиф.номер НОМЕР_1, 80100, АДРЕСА_1

Представник позивача: ОСОБА_3 (80100, АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, 80100, АДРЕСА_3

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради (м. Червоноград, пр.. Шевченка, 19, Львівська область).

Суддя: Д. І. Рудаков