Справа № 740/5170/17 Провадження № 22-ц/795/634/2018 Головуючий у I інстанції - Олійник В. П. Доповідач - Лакіза Г. П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В., Позняк О.М.,

за участі: заявника ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3, заінтересованої особи ОСОБА_4, представників виконавчого комітету Ніжинської міської ради та служби у справах дітей Рацин Н.Б. та Єрофєєвої Л.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області в складі судді Олійника В.П. від 21 березня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення опіки щодо малолітніх дітей та призначення опікуна,

- заінтересовані особи: виконавчий комітет Ніжинської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8,

У С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення опіки щодо малолітніх дітей та призначення опікуна, в якій просила встановити опіку над малолітніми ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та призначити її опікуном.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який позбавлений батьківського піклування; встановити опіку над малолітньою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка позбавлена батьківського піклування. В задоволенні інших вимог заяви відмовлено. Також зазначено, що до призначення опікуна опіку над малолітніми ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснює орган опіки та піклування Ніжинської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду в частині відмови в призначенні її опікуном малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її заяви в цій частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що рішення суду в оскаржуваній частині є помилковим та необґрунтованим, ухваленим при невідповідності висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_2 зазначає, що фактично її онуки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходяться на її утриманні та вихованні з самого їх народження, вона постійно про них піклується, надає їм всю необхідну матеріальну та моральну допомогу, оскільки їх мати ОСОБА_11 самоусунулася від виконання батьківських обов'язків і рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 10 жовтня 2017 року її позбавлено батьківських прав. Це рішення суду не оскаржено. Батько дітей тяжко хворіє, ніколи не цікавиться своїми дітьми та ставиться до них байдуже.

Також ОСОБА_2 зазначає, що вона має задовільний стан здоров'я, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра вона не перебуває, сусіди характеризують її виключно позитивно, про що в матеріалах справи мається відповідна заява. За таких обставин ОСОБА_2 вважає, що оскільки вона фактично виконувала функції опікуна над своїми малолітніми онуками, тому і в подальшому вона має можливість бути їхнім опікуном.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3, заінтересованої особи ОСОБА_4, представників виконавчого комітету Ніжинської міської ради та служби у справах дітей Рацин Н.Б. та Єрофєєвої Л.Г., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що малолітні ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, є онуками заявниці ОСОБА_2

Батьками малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_7 та ОСОБА_11.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2017 року (справа №740/1437/17, провадження №2/740/1437/17), яке набрало законної сили, ОСОБА_11 позбавлена батьківський прав відносно своїх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 04 серпня 2017 року, ОСОБА_7, батько ОСОБА_9 та ОСОБА_10, у зв'язку з тривалою хворобою не може виконувати батьківські обов'язки.

Фактичне утримання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 станом на час звернення до суду здійснюється заявником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 15 грудня 2017 року, у АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_12 (дочка), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_9 (онук), ОСОБА_10 (онука), ОСОБА_8 (онук), ОСОБА_21.(онука).

Висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, від 30 листопада 2017 року встановлена недоцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які позбавлені батьківського піклування, з підстав відсутності проходження ОСОБА_2 навчання кандидатів в опікуни, не створення належних умов для проживання дітей, низького виховного потенціалу ОСОБА_2.

Згідно актів обстеження умов проживання від 07 листопада 2017 року, 15 листопада 2017 року, 18 листопада 2017 року, 15 березня 2018 року за місцем проживання заявника ОСОБА_2 та дітей у АДРЕСА_2, встановлено, що наявні підстави для проведення капітального ремонту, не обладнані місця для навчання дітей та в повному обсязі спальні місця для дітей, всі кімнати захаращені речами, негативне ставлення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до членів комісії, невиконання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пропозицій щодо прибирання помешкання, облаштування місць для відпочинку та навчання дітей, відсутність у ОСОБА_2 виховного впливу на дітей. Зазначені обставини підтверджені показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19

Згідно результатів комплексної психодіагностики ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, проведеної Ніжинським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 19 березня 2018 року згідно ухвали суду від 27 лютого 2018 року, дитина гостро переживає розлучення із матір'ю і прагне до воз'єднання, до бабусі ОСОБА_10 дівчинка виявляє найменшу прихильність, вона для неї є джерелом дискомфорту, бабуся викликає у дівчинки тривожність, наявне конфліктне ставлення дитини до цієї людини (психологічний бар'єр).

Відповідно до результатів комплексної психодіагностики ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведеної Ніжинським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 19 березня 2018 року згідно ухвали суду від 27 лютого 2018 року, дитина виявляє найбільшу емоційну прихильність до матері ОСОБА_20 та мами ОСОБА_22 (бабусі), яких в більшості випадків хлопчик не розмежовує, останній переживає розлучення із матір'ю ОСОБА_12.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 в частині встановлення опіки над малолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10, суд виходив з того, що під час розгляду справи встановлено, що їх мати ОСОБА_11 позбавлена батьківських прав щодо них і не поновлена у цих правах, а батько - ОСОБА_7 має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, тобто останній у зв'язку з тривалою хворобою позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов'язки, а отже, діти позбавлені батьківського піклування, що, відповідно до приписів статті 60 ЦК України, є підставою для встановлення судом опіки над ними. Судове рішення у вказаній частині не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_2 опікуном малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявні у справі докази у сукупності не підтверджують можливості заявника ОСОБА_2, виконувати обов'язки опікуна щодо двох малолітніх дітей, станом на час розгляду справи остання не може створити дітям належних умов для їх виховання та розвитку. Також судом враховано, що заявником не надано, доказів на підтвердження належних умов проживання, опису її майна, документів про закріплення за дитиною житлової площі, стану свого здоров'я щодо можливості виконувати обов'язки опікуна, відповідності вимогам щодо кандидатів в опікуни, включення до Єдиного банку даних потенційних опікунів (чи кандидат до включення), проходження курсу підготовки кандидатів в опікуни. Судом зазначено, що висновок про стан здоров'я ОСОБА_2 не містить відомостей про число, місяць і рік його видачі, не містить висновку щодо її можливості бути опікуном; також не зазначені дати видачі висновків про стан здоров'я ОСОБА_10 та ОСОБА_9; а не зазначення цих відомостей суперечить вимогам Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, згідно яких строк дії документів становить дванадцять місяців з дати видачі. Заява сусідів ОСОБА_2 від 02 грудня 2017 року щодо її можливості бути опікуном не була взята судом до уваги внаслідок невідповідності вимогам щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів в порядку ст.ст.13, 76-82 ЦПК України.

Судом також зазначено, що сам лише факт утримання дітей не може бути визначальним для призначення заявника опікуном у встановленому порядку. Також судом враховано положення ст.60 ЦК України щодо призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Подання з цього приводу щодо ОСОБА_2 відсутнє, натомість висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам.

З матеріалів справи вбачається, що заявником ОСОБА_2 у квартирі, яка складається з чотирьох кімнат, не створені належні побутові умови та умови для належного виховання дітей та здобуття ними освіти. Фактично родина з 6 осіб проживає лише в одній з чотирьох жилих кімнат, решта кімнат захаращені та потребують косметичного ремонту. Діти не мають окремого місця для відпочинку, для виконання домашніх завдань, шаф для речей. З матеріалів справи також вбачається, що заявник ОСОБА_2 не володіє грамотою, не вміє писати, не відвідує шкільні батьківські збори, не має виховного впливу на дітей; вона має низький виховний потенціал виховання дітей, рекомендації відповідних служб не виконує, не пройшла навчання кандидатів в опікуни (піклувальники), незважаючи на запрошення.

На даний час разом з дітьми також проживає їх мати ОСОБА_11, яка позбавлена батьківських прав, і фактично є сьомим членом сім'ї, який проживає разом з усіма в одній кімнаті, а решта кімнат для проживання не використовується.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що з 02 липня 22018 неповнолітня ОСОБА_10 перебуває в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації, куди вона була доставлена працівниками поліції з автовокзалу, на якому дитина перебувала без супроводу дорослих.

Згідно з характеристиками, наданими вихователями Центру, дитина ОСОБА_10 потребує формування соціально-побутових та навчальних навичок, які розвинені у неї на дуже низькому рівні; навички самообслуговування сформовані в недостатній мірі; рівень розвитку пізнавальних здібностей не відповідає віковій нормі; дівчинка має низький рівень загальної обізнаності, погано орієнтується у суспільних явищах і поняттях; дівчинка не має друзів, з однолітками спілкується рідко.

Згідно з ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції не встановлено підстав для незгоди з висновком органу опіки та піклування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для призначення заявника опікуном малолітніх дітей відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 23 липня 2018 року.

Головуючий:Судді: