Справа № 464/7068/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/6112/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2, її представника -

ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника

відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту, визнання співвласником садиби,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, уточненим заявою від 28.07.2017 року, про визнання факту проживання в приміщеннях будинку АДРЕСА_1 та користування господарськими будівлями за цією адресою, та про визнання її співвласником садиби за адресою: АДРЕСА_1.

01.08.2017 року представник позивача - ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, садибу та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, та заборони відповідачам та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, знищення тощо вказаного нерухомого майна за цією адресою.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2017 року заяву представника ОСОБА_3 задоволено частково.

В забезпечення даного позову заборонено відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснювати відчуження нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_1, та здійснювати будь-які дії щодо реконструкції чи знищення житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог заявника - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_5, просить її скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачеві у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд повинен був з'ясувати обсяг позовних вимог та за наявності доказів накласти арешт на оспорювані ОСОБА_2 приміщення (№1-5, 1-6, 1-7, «Б» та «В»), а не повністю на все майно, частина якого не є предметом спору в даній справі. Зазначає, що жодних доказів реальної загрози невиконання рішення суду матеріали справи не містять, а твердження позивача є надуманими та голослівними. Крім того, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд не з'ясував, у чиїй власності знаходиться спірне майно, оскільки в справі відсутні будь-які документи, з яких можна встановити, що відповідач ОСОБА_4 є власником та/або співвласником будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача та відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову в даній справі у визначений судом спосіб, оскільки він не виходить за межі предмету позову в даній справі і забезпечить виконання або не допустить утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі вчинення відповідачами дій по відчуженню, знищенню та/або зміні існуючого на даний час стану спірного майна, права на яке заявляє позивач, відповідно до змісту вимог позовної заяви.

На підтвердження своїх доводів та на спростування висновків суду першої інстанції по суті вирішення заяви, апелянт не надав апеляційному суду доказів про те, що власниками та/або користувачами спірного майна є інші, ніж відповідачі, особи, а тому колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Суд першої інстанції вирішив дане питання з дотриманням вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті заявлених вимог, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 липня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.