АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1500/17Головуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/573/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

за участі секретарів Сович Н.А., Коваль О.І., Дручок О.В., позивача, адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шумського районного суду від 21 березня 2018 року, яке ухвалено суддею Ящук Т.М., повний текст якого складено 31.03.2018 року, у цивільній справі № 609/1500/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шумської державної нотаріальної контори Тернопільської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та підстави позовних вимог.

1.2. 09 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся з вищевказаним позовом.

1.3. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року батько ОСОБА_6, який склав заповіт в його користь на все належне йому майно. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, земельну ділянку та вклади в ПАТ "Ощадбанку". На момент смерті батька він проживав разом із ним, а тому вважається таким що вступив в управління спадковим майном. Рішенням Шумського районного суду від 07 серпня 2013 року за ним визнано право власності на спадкове майно після смерті батька на земельний пай та грошові вклади. Із-за відсутності коштів не переоформив лише житловий будинок за яким здійснював догляд. При зверненні в 2017 році у Шумську державну нотаріальну контору для оформлення свого права на житловий будинок, йому стало відомо, що відповідачка оформила на своє ім'я право на спадщину: на спірний житловий будинок, чим порушила його право як спадкоємця за заповітом, який вже прийняв частину спадкового майна.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Шумського районного суду від 21 березня 2018 року в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовлено.

2.2. Рішення мотивовано тим, що відповідачка своєчасно звернулась у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, а тому їй як спадкоємиці першої черги правомірно видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

3.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на його необґрунтованість та порушення судом норм матеріального права.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, поверхнево та невірно оцінив докази в справі, відсутня мотивована оцінка аргументів, які наведені сторонами справи, зроблено невірний висновок по суті позову.

3.3. 07.07.2018 року батько - ОСОБА_6 склав в його користь заповіт на все належне йому майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось. Вказаний заповіт є чинним.

3.4. Суд першої інстанції не дав оцінки тому факту, що судовим рішенням від 07.08.2013 року за ним визнано право на частину спадкового майна: на земельний пай та грошові кошти в банку після смерті батька на підставі заповіту.

3.5. Вказане судове рішення є чинним.

3.6. В 2013 році позивачка вказане рішення отримала. Однак суд вказаній обставині не дав оцінки.

3.7. При дослідженні спадкової справи поза увагою суду залишилась суттєва обставина у вказаній справі: відсутність як особистого звернення відповідачки в 6-ти місячний строк до нотаріальної контори, так і направленої поштовим відправленням заяви ОСОБА_4 із нотаріально засвідченим її підписом, як це вимагалось чинними на той час вимогами підпунктів 3.5 та 3.23 пункту 3 глави 10 пунктів Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

3.8. Подана поштовим відправленням заява від імені відповідачки є неналежно оформленою, оскільки справжність підпису заявника не є нотаріально засвідчена, як це вимагалось на той час Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

4. Короткий зміст відзиву.

4.1. 06.06.2018 року апеляційному суду поступив відзив на апеляційну скаргу, на якому відсутній підпис відповідача, та який датований 25.05.2018 року.

4.2. Позиція відповідача викладена у відзиві на апеляційну скаргу:

4.3. Рішення вважає обґрунтованим та законним, тому просить залишити його в силі.

4.4. Заперечує факт проживання позивача спільно з батьком на день смерті останнього.

4.5. Посилається на своєчасне подання нею в березні 2013 року поштовим відправленням належно оформленої заяви до Шумської державної нотаріальної контори.

5. Обставини справи.

(1)

5.1. ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Вілія Шумського району помер батько сторін ОСОБА_6 ( а.с. 6, 95, 96).

5.2. 07.07.2008 року спадкодавець ОСОБА_6 склав заповіт на все належне йому майно в користь ОСОБА_3, позивача у справі. Заповіт є чинним (а.с.5).

5.3. 07.08.2013 року рішенням Шумського районного суду в справі №609/832/13-ц визнано за позивачем ОСОБА_3 право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 2.58 га, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради, та на грошові кошти в ПАТ "Ощадбанк".

5.4. Вказане рішення є чинним і відповідачці відомо про вказане рішення ( а.с. 13-14).

5.5. Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.08.1989 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору головою якого був спадкодавець ОСОБА_6 20.08.1989 року жилий будинок зареєстровано в Кременецькому міжміському БТІ за НОМЕР_4 в реєстровій книзі №1( а.с.12).

5.6. Інший член колгоспного двору, мати сторін ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.7).

(2)

5.7. 14.03.2013 року державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. на підставі заяви, яка датована 24.02.2013 року, і на якій справжність підпису спадкоємця - відповідача нотаріально не засвідчена, заведено спадкову справу №11/2013 після смерті ОСОБА_6 (а.с.180,92).

5.8. Дана заява поступила поштовим відправленням з м. Кременця, що вбачається з тексту нижче наведеного повідомлення та долученого до спадкової справи, але не пронумерованого конверта з поштовим штемпелем від 13.03.2013 року (а.с.185,100).

5.9. В той же день, 14.03.2013 року, за №57/02-14 відповідачці ОСОБА_4 направлено повідомлення про потребу з'явитись особисто до нотаріуса або подати належним чином оформлену заяву: справжність підпису на якій повинна бути нотаріально засвідчена. Вказана дія державного нотаріуса обумовлена чинним на вказаний час підпунктом 3.5. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с. 182, 94).

5.10. Належним чином оформлена заява ОСОБА_4 в 6-ти місячний строк в нотаріальну контору не поступила, що вбачається з спадкової справи №11/2013: відповідачка особисто в нотаріальну контору не з'явилась і не надіслала належним чином оформлену заяву в строк до 17.03.2013 року, в присічний 6-ти місячний строк для прийняття спадщини (а.с.177-204).

5.11. 28.02.2013 року відповідачка ОСОБА_4 вибула з України і повернулась в Україну 27.10.2013 року про що свідчать відмітки в закордонному паспорті відповідачки за НОМЕР_3 та довідки з прикордонної служби (а.с.43,73-74).

(3)

5.12. 31.05.2016 року, на підставі особисто поданої ОСОБА_4 заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідачці видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав померлому ОСОБА_6 за реєстровим №265. При цьому в заяві зазначено, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає ( а.с. 107).

5.13. 31.05.2016 року державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. внесено запис за №14807997 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (надалі Державний реєстр прав) на підставі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 58).

5.14. Вказаний об'єкт нерухомості складається з житлового будинку загальною площею 84.6 кв.метри (житлова -51.3 кв.м), в генплані зазначено під літ."А", хлів "Б"- загальна площа - 60 кв.м; літня кухня "Лк"- 24 кв.метри, погріб "Пг"- 13.4 кв.м ( а.с. 205-207).

Позиція апеляційного суду

6. Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції:

6.1.Згідно до статті 367 ЦПК- "Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги."

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6.2. Судове рішення вищевказаним вимогам не відповідає.

6.3. Відповідно до статті 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;...

(1)

6.4. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

6.5. Згідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

6.6. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

6.7. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, в даній справі це - ІНФОРМАЦІЯ_4 року, день смерті ОСОБА_6

6.8. Заповіт ОСОБА_6 від 07.07.2008 року є чинним.

6.9. На підставі вказаного заповіту, судовим рішенням Шумського районного суду від 07.08.2013 року в справі №609/832/13-ц, за позивачем визнано право на спадкове майно ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 2.58 га, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради, та на грошові кошти в ПАТ "Ощадбанк".

6.10. Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

6.11. Для прийняття спадщини статтею 1270 ЦК України встановлено преклюзивний (присічний) строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

(2)

6.12. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

6.13. Згідно частини 2 статті 1269 ЦК України-"Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. "

6.14. Вимога частини 2 статті 1269 ЦК України - кореспондується зі змістом підпунктів 3.5 та 3.23. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 (надалі Порядок) -, які були чинними до 04.06.2013 року.

6.15. Так, згідно до підпункту 3.5. Порядку, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. (В редакції чинній на день виникнення правовідносин з 04.01.2013 по 04.06.2013 року.)

6.16. Відповідно до підпункту 3.6. Порядку, не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. (В редакції чинній на день виникнення правовідносин з 04.01.2013 по 04.06.2013 року.)

6.17. Згідно до підпункту 3.23. Порядку, своєчасно поданою вважається заява спадкоємця, підпис на якій повинен бути засвідчений нотаріально, направлена поштою до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, але яка надійшла нотаріусу по закінченні цього строку. У такому випадку конверт підшивається у спадкову справу. (В редакції чинній на день виникнення правовідносин з 04.01.2013 по 04.06.2013 року.)

6.18. Таким чином, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 охоплював період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по 17.03.2013 року. У вказаний період часу була чинною редакція підпунктів 3.5. та 3.23. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку, який не передбачав будь яких виключень стосовно потреби нотаріального засвідчення підпису спадкоємця на заяві, яка надсилалась поштою.

6.19. З 04.06.2013 року підпункт 3.23. Порядку викладено в новій редакції, згідно до якої, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

6.20. Наслідком пропущення строку для прийняття спадщини відповідно до статті 1272 ЦК України є те, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Дана вимога закону кореспондується з підпунктом 3.15 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку.

6.21. В шестимісячний строк після смерті ОСОБА_6 відповідач не виконала вимог нотаріуса і не подала належно оформленої заяви про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується відсутністю в спадковій справі №11/2013 належно оформленої відповідачкою заяви.

6.22. Отже, відповідачка не прийняла у законом визначений строк спадщину. Закінчення преклюзивного строку призводить до припинення суб'єктивних прав та обов'язків.

6.23. Однак законодавець, у випадку поважних причин його пропуску, передбачив можливість судового захисту прав шляхом встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

6.24. Тому при вказаних обставинах у нотаріуса були відсутні підстави оформляти на ім'я відповідача свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6

6.25. Відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

(3)

6.26. В силу статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

6.27. Суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що станом на день розгляду справи є чинним судове рішення про те, що відповідач успадкував частину спадкового майна ОСОБА_6

6.28. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

6.29. Згідно до підпункту 3.14. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

6.30. Судовим рішенням за позивачем визнано право на частину належного спадкодавцеві майна, що свідчить про те, що позивач прийняв спадщину в цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

6.31. Тому, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно за заповітом на житловий будинок на АДРЕСА_1 загальною площею 84.6 кв.метри (житлова -51.3 кв.м), в генплані зазначено під літ."А", хлів "Б"- загальною площею - 60 кв.м; літня кухня "Лк"- 24 кв.метри, погріб "Пг"- 13.4 кв.м, який належав спадкодавцеві ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.08.1989 року, яке зареєстровано в Кременецькому міжміському БТІ за НОМЕР_4 в реєстровій книзі №1.

(4)

6.32. Згідно до статті 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

6.33. Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України-"Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом."

6.34. Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року (надалі Закон №1952), нотаріус є державним реєстратором.

6.35. Станом на 31.05.2016 рік, нотаріус, відповідно до чинної на той час редакції пунктів 5 та 6 статті 10 Закону №1952, був наділений повноваженнями: відкривати та/або закривати розділи в Державному реєстрі прав, вносити до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; присвоювати за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав.

6.36. Згідно до частини другої статті 26 Закону №1952, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

6.37. Оскільки обставини справи та докази в справі дають підстави зробити висновок про відсутність у нотаріуса підстав оформити право на успадкування відповідачем об'єкту нерухомості, тому відсутні і підстави для внесення нотаріусом як державним реєстратором запису про право власності на домоволодіння за АДРЕСА_1 на ОСОБА_4.

6.38. Відповідно проведений запис про реєстрацію права власності за відповідачкою слід скасувати.

6.39. Відповідно до статті 376ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

7.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги:

(1) Щодо суті апеляційної скарги

7.1. Суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

7.2. Рішення Шумського районного суду від 21 березня 2018 року слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги ОСОБА_3.

(2). Щодо розподілу судових витрат.

7.3. Згідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

7.4. Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

7.5. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі задоволення позову- на відповідача.

7.6. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

7.7. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

7.8. З матеріалі в справи вбачається, що за подачу позовної заяви із трьома вимогами майнового і немайнового характеру позивачем оплачено 1920,0 грн. судового збору, що підлягала сплаті на 2017 року (а.с. 1).

7.9. При поданні апеляційної скарги позивачем-апелянтом також оплачено три позовні вимоги на загальну суму 3168,60 грн, проте сплачуючи судовий збір ОСОБА_3 не врахував, що сума судового збору у розмірі 150% обраховується із суми сплаченої при поданні позову, а не згідно нових ставок, які збільшились у 2018 році.

7.10. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

7.11. Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

7.12. Повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється у порядку, визначеному наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджеті".

7.13. Таким чином, із відповідачки ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 слід стягнути 4200 грн.(1920+2280).

7.14. Повернути ОСОБА_3 888, 60 грн. зайво сплачений судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_3 на спадкове майно ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, яке складається з житлового будинку, хліва, літньої кухні, погреба, огорожі, воріт вартістю 50295 грн та знаходиться в АДРЕСА_1

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано ОСОБА_4 (податковий номер за ДРФО НОМЕР_1) 31.05.2016 року державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори, за реєстром 265 у спадковій справі №11/2013 року на майно ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року;

скасувати рішення державного нотаріуса Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. від 31.05.2016 року про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_8 права власності за № 14807997 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за №265, яке видано 31.05.2016 року Шумською державною нотаріальною конторою у спадковій справі №11/2013 року.

Стягнути із ОСОБА_4 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2) в користь ОСОБА_3 (ІНПД НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3) 4200 (чотири тисячі двісті) грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_3 (ІНПД НОМЕР_2) 888,60 грн. (вісімсот вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок) зайво сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги, який внесено згідно платіжного доручення № 0.0..1 від 04 квітня 2018 року.

Роз'яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом / копією платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2018 року.

Головуюча: О.І. Ткач

Судді: Г.В. Бершадська

ОСОБА_9