АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6175/2018 Головуючий у 1 інстанції - Мальцев Д.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року про забезпечення позову в справі за заявою представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред'явлення.

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 18.12.2017 року приватним нотаріусом Задорожнюк ВікторієюКостянтинівною та зареєстровано в реєстрі за № 1720 на договорі позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., 13.01.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 17 з додатковою угодою № 1 до нього, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., 07.11.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1371, до набрання законної сили рішенням суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року та покласти на позивача судові витрати, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2018 року представник ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову.

Обгрунтовуючи заяву посилався на те, що позивач збирається звернутись з позовом про визнання протиправними дій відповідача 1 та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що позивачем виконано основне зобов'язання у повному обсязі, заборгованість за Договором позики відсутня; вимоги відповідача 2 на момент вчинення виконавчого напису не були безспірними; відповідач 1 вчинив виконавчий напис в порушення норм чинного законодавства, не пересвідчившись в безспірності вимог відповідача 2. Таким чином, на підставі оскаржуваного виконавчого напису на все майно позивача 15.01.2018 накладено арешт, а 13.02.2018 року було здійснено списання коштів з рахунків позивача на підставі платіжної вимоги на суму 16 278, 33 грн., тобто приватним виконавцем фактично вчиняються дії щодо виконання оспорюваного виконавчого документу. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду. Зазначає також, що немає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки зупинення стягнення на підставі виконавчого листа ніяким чином не завдасть збитків відповідачу та третім особам. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Постановлюючи ухвалу про забезпечення позову від 27 квітня 2018 року, суд виходив з того, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, що судом було враховано обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави майбутнього позову, що невжиття зазначених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, тому дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія вважає, що із таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета позову - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, зокрема, посилалася на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 стосуються не лише визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також і визнання дій протиправними, тому, підсудність визначається за правилами ч.1 ст. 27 ЦПК України.

Також посилається на те, що відповідачі проживають та знаходяться в м. Одеса, що територіально не відноситься до юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Києва.

Крім того, станом на дату подачі заяви про забезпечення позову до його пред'явлення ОСОБА_2 вже було подано до Шевченківського районного суду м. Києва три аналогічні позови з тим самим предметом, з тих самих підстав та з тими ж учасниками.

Такі доводи апеляційної скарги є слушними.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 7 травня 2018 року позовну заяву, подану 3 травня 2018 року, ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Задорожнюк В.К., ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд Приморському районному суду м. Одеса.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року залишено без змін ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7 травня 2018 року.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, оскільки, при постановленні ухвали не перевірив дотримання правил підсудності та місце реєстрації боржника.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року- скасувати і справу направити для продовження розгляду до тогож суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: