Номер справи 220/763/18
Номер провадження № 2/220/355/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Яненко Г.М.,

при секретарі Черняєвій С.П.,

за участі відповідача ОСОБА_1.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Новопетриківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 (вул. Центральна б. 8, с. Новопетриківка, Великоновосілківського району, Донецької області)

до відповідача ОСОБА_1 (АДРЕСА_2),

треті особи: Сектор з ювенальної превенції Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області (вул. Пушкіна б. 30, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківського району, Донецької області),

Великоновосілківський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (вул. Шкільна б. 42, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківського району, Донецької області),

Орган опіки та піклування Новопетриківської сільської ради (вул. Центральна б. 8, с. Новопетриківка, Великоновосілківського району, Донецької області)

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Новопетриківська сільська рада звернулась у Великоновосілківський районний суд Донецької області із позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1, за участі третіх осіб Сектору з ювенальної превенції Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області, Великоновосілківського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Органу опіки та піклування Новопетриківської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину.

Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням батьком своїх батьківських обов'язків.

У відзиві на позов та усних поясненнях ОСОБА_1, його представника, відповідач проти позову заперечили, посилаючись на його безпідставність.

Через неявку позивача, третіх осіб, розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє на 13 липня 2018 року.

Треті особи своєї позиції відносно заявлених вимог не висловили, відзиви на позов не представили, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Від Великоновосілківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника центру.

При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі представників позивача та третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, його представника судом встановлено:

Так, за змістом позову, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 а/з № 165 від 22.02.2010 року міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області).

Батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач записаний відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи).

ОСОБА_4 є ОСОБА_5 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07 листопада 2017 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с. 6).

З моменту смерті матері ОСОБА_3 проживала з батьком ОСОБА_1, сестрою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, братами ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6

Як стверджує позивач, дітьми опікувалась сестра ОСОБА_6, яка навчається в 11 класі Новопетриківської ЗОШ І-ІІІ ступ.

Після смерті ОСОБА_5, 24.03.2018 року, за рішенням виконкому Новопетриківської сільської ради від № 6, малолітня ОСОБА_3 відібрана з сім'ї ОСОБА_1.

Таке рішення було обумовлено тим, що батько неодноразово був в нетверезому стані, кричав, лаявся на дітей, не готував їм їсти. Тому ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 помістили у Великоновосілківський центр соціально-психологічної реабілітації дітей, їм надано статус дітей-сиріт. ОСОБА_4 залишилася одна з батьком.

Він постійно будучи в нетверезому стані кричав на дитину, не займався вихованням та навчанням. Дитина налякана, постійно дзвонила сестрі ОСОБА_6 та скаржилась на поведінку батька. ОСОБА_4 постійно забирали до себе додому сусіди ОСОБА_12 24 березня 2018 року ОСОБА_1 знову напився та налякав доньку своєю поведінкою, тому її забрали сусіди. В нетверезому та збудженому стані ОСОБА_1 кричав вимагав віддати йому доньку. Але сама ОСОБА_3 не бажала повертатися додому. На ОСОБА_1 неодноразово надходили скарги до поліції.

24.03.2018 р. комісія в складі: сільського голови Єфименко О.В., секретаря сільської ради Погорілої Л.A., фахівця із соціальної роботи Яцун Н.І., інспектора ювенальної превенцїї Хара Л.Д., директора Новопетриківської ЗОШ І-ІІ ступ. Андрейченко С.Г. виїхали за адресою: АДРЕСА_2 де було встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в нетверезому та збудженому стані. ОСОБА_4 з вечора 23 березня 2018 р. знаходилася в сусідів ОСОБА_12, за нею доглядає учень 11-го класу ОСОБА_18 тому, що батько ОСОБА_1 через свій стан не в змозі за нею доглядати. 24 березня від сусідів до поліції було повідомлено, що ОСОБА_1 прийшов до них в збудженому стані з наявним запахом алкоголю та вимагав повернути йому доньку. В черговий раз поліція виїхала за викликом та забрала до відділу ОСОБА_1 При повернені ОСОБА_1 з відділку він знову повернувся до сусідів та вимагав знову віддати йому доньку.

Відповідно до висновку Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини (а.с. 11).

Згідно з позовом, сама ОСОБА_3 бажання повернутися додому не виявляла, була налякана поведінкою батька. Ситуація, яка склалася, вказувала на загрозу для здоров'я і життю дитини, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено негативну характеристику на відповідача, довідки про склад сім'ї та про відсутність у відповідача житла на праві власності (а.с. 7-9).

При цьому даних, які свідчать про звернення до поліції з приводу неправомірної поведінки відповідача, його перебування на обліку в лікаря нарколога, інших спеціалістів, його притягнення до відповідальності, взяття сім'ї на облік як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах, під соціальний супровід чи поставлена на облік службою у справах дітей, суду не надано.

Своїм правом на подання клопотання про виклик та допит свідків, а також витребування доказів, позивач не скористався.

Судом також з'ясовано, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, безпосередньо брав участь в АТО в період з 14.09.2016 року по 05.04.2017 рік і з 20.10.2017 року по 30.12.2017 рік (довідка а.с. 24).

Згідно з службовою характеристикою за час проходження служби зарекомендував себе вкрай позитивно (характеристика а.с. 29).

На даний час працює в ТОВ «Южне» в якості робочого, що підтверджується довідкою від 12.07.2018 року. Раніше перебував на обліку в центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю.

Проживає за місцем реєстрації в будинку належному його батькові. Будинок має доглянутий вигляд, облаштований як дитячими меблями так і меблями загального вжитку, побутовою технікою та іншими необхідними для належного проживання речами (фото долучено до матеріалів справи).

Має у власності 4га землі, яку передав в оренду та отримує орендну плату (а.с.37).

Згідно висновку про стан здоров'я від 22 грудня 2017 року, ОСОБА_1 здоровий (а.с.35-36).

Станом на час розгляду справи в суді не судимий (а.с.34).

Вислухавши пояснення відповідача його представника, дослідивши надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що наданими документами не доведено факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків.

Так, відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно не встановлено та не підтверджено належними доказами факт свідомого ухилення відповідача протягом тривалого часу від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки,

Доказів, які вказують на те, що відповідач не займається її вихованням та освітою, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує належного харчування, не проявляє до дитини необхідної батьківської турботи та уваги, не забезпечує належного медичного догляду, маючи таку можливість, не опікуються підготовкою до самостійного життя, суду також не надано.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_3, є не обґрунтованими та судом задоволені бути не можуть. Відтак і в задоволенні іншої вимоги позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Разом з цим, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність належного ставлення до виховання доньки, виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством, поклавши контроль за виконанням ним батьківських обов'язків на органи опіки та піклування.

Також, суд звертає увагу на те, що орган опіки та піклування не позбавлений можливості за наявності для цього підстав звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплату судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 209, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Новопетриківської сільської ради (вул. Центральна, 8, с. Новопетриківка, Великоновосілківського району, Донецької області, код 04340922) в дохід держбюджету 1762 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області.

Суддя Г.М.Яненко