ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/144/18
п/с № 2/174/190/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 липня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, цивільну справу за позовом Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1, про стягнення надміру нарахованої та виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в том числі на оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідача, на їх користь надміру нараховану та виплачену суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в том числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка складає 34827,68 грн.

В обґрунтування позову зазначили, що 17.04.2015 року до управління соціального захисту населення департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (УСЗН ДСГП), звернулася ОСОБА_1, із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в том числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач отримала довідку про взяття її на облік, також рішеннями УСЗН ДСГП «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» призначалися відповідні допомоги на період з 17.04.2015 року по 16.10.2015 року, з 17.10.2015 року по 16.04.2016 року, з 18.04.2016 року по 17.10.2016 року, з 18.10.2016 року по 17.04.2017 року, з 18.04.2017 року по 17.10.2017 року. При подачі заяв відповідачем були подані необхідні документи та відповідача було ознайомлено з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

УСЗН ДСГП проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої відповідачем для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В результаті перевірки державним соціальним інспектором УСЗН ДСГП було з'ясовано, що відповідач з 29.05.2015 року перебуває у шлюбі з громадянином ОСОБА_2, який згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 11.12.2017 року, є власником ? частки житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач в жодній з наданих до УСЗН ДСГП заяв для призначення допомоги не зазначила ОСОБА_2Ю, як члена своєї сім'ї. Також у пункті «Інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» заяв відповідачем підкреслена позначка «Ні».

Відповідно до п. 6 Постанови КМУ № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж, тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до розрахунку переплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 11.12.2017 року, сума переплати допомоги відповідачу за період з 01 червня 2015 року по 17.10.2017 року становить 34827,68 грн. Рішенням УСЗН ДСГП «Про припинення допомоги переміщеним особам на проживання» від 14 листопада 2017 року виплата зазначеної допомоги зупинена.

УСЗН ДСГП вжито всіх заходів щодо досудового врегулювання спору з даного питання із відповідачем, а саме: 12.12.2017 року УСЗН ДСГП було направлено повідомлення (вих. № 6895/01-95/17-04.2) про загальну суму надміру нарахованої та виплаченої грошової допомоги та запропоновано добровільно повернути вищезазначені кошти на розрахунковий рахунок ДСГП в строк, зазначений в повідомленні, станом на 09.02.2018 року жодних добровільних дій зі сторони відповідача, з приводу повернення надміру отриманої допомоги на розрахунковий рахунок ДСГП не було. Позивач просить, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.05.2018 року, стягнути з відповідача на користь департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надмірно нараховану та виплачену суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 32827,68 грн.

Ухвалою від 23.05.2018 року, було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за адресою його реєстрації.

У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано.

Сторони про справі, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавали.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, у звязку з чим ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року визначений заочний розгляд по цій справі.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, враховуючи при цьому, що позивач не заперечував з приводу ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України)

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, факт перебування ОСОБА_1, на обліку в Департаменті соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції підтверджено копією довідок від 17.04.2015 року № НОМЕР_1 та від 06.04.2017 року № НОМЕР_2 (а.с.66,67) також копією відривних талонів до довідок від 17.04.2015 року № НОМЕР_1 та 06.04.2017 року № НОМЕР_2 згідно якої ОСОБА_1, перемістилася з тимчасової окупованої території в (6, 7).

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1, значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно копій заяв для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 17.04.2015 року, 17.10.2015 року, 18.04.2016 року, 18.10.2016 року, 18.04.2016 року ОСОБА_1, зверталася до управління праці та соціального захисту населення та просила призначити грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в графі заяви інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції зазначила, що такого майна немає. Її поінформовано, що інформація подана у цих заявах, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. (а.с. 8 -12).

Факт призначення допомоги на проживання ОСОБА_1 підтверджується копіями відповідних рішень: рішенням від 23.04.2015 року призначена допомога на період з 17.04.2015 року по 16.10.2015 року (а.с. 18), рішенням від 09.11.2015 року призначена допомога на період з 17.10.2015 року по 16.04.2016 року (а.с. 19), рішенням від 20.04.2016 року призначена допомога на період з 18.04.2016 року по 17.10.2016 року (а.с. 20,21), рішенням від 25.10.2016 року призначена допомога на період з 18.10.2016 року по 17.04.2017 року (а.с.22), рішенням від 11.05.2017 року призначена допомога на період з 18.04.2017 року по 17.10.2017 року (а.с. 23).

Копією свідоцтва про шлюб підстверджується факт перебування ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2, який зареєстровано 29.05.2015 року (а.с. 30)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 11.12.2017 року за ОСОБА_2, з 28.08.2008 року зареєстровано право власності на ? частину квартири, загальною площею 50,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 24, 25,28,29).

Згідно копії акту № 429, складеного фахівцями ДСГП, при перевірці правильності та повноти інформації, наданої для призначення щомісячної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ОСОБА_1, виявлено, що її чоловік ОСОБА_1, є власником ? частини житлового приміщення, в зв'язку з цим заявнику надміру виплачено допомогу за період з 01.06 2015 року по 17.10.2017 року у розмірі 34827,68 грн. (а.с. 33).

Згідно копії розрахунку переплати щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1, за період з червня 2015 року по жовтень 2017 року переплата допомоги становить 32827,68 грн. (а.с.73).

Копією листа № 6895/01-95/17-04.2 від 12.12.2017 року, підтверджується факт звернення позивача до відповідача з пропозицією добровільно повернути нараховану переплату .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено поняття внутрішньо переміщеної особи, а саме: внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч 1. ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково. Разом із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

Відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (надалі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Відповідно до п. 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до п. 11 вказаного Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року N 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебувала на обліку у позивача, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та отримувала грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, при цьому після вступу в шлюб не повідомила, що у її чоловіка перебуває у власності 1/4 частина квартири у житловому будинку № 58 по вул. Молодіжній в місті Вільногірську Дніпропетровської області, тобто розташована в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, чим не виконала свій обов'язок щодо повідомлення уповноваженого органу про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, що свідчить про недобросовісність відповідача ОСОБА_1 та набуття ним державної допомоги в розмірі 32827,68 грн. без достатніх на те правових підстав, тому надміру нарахована та виплачена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 32827,68 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 1,4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», ст. ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1, про стягнення надміру нарахованої та виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в том числі на оплату житлово-комунальних послуг задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Попасна Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце перебування: 51700, АДРЕСА_4, на користь Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (51700, м. Вільногірськ, вул. Ю.М. Устенка, 29, ) надміру нараховану та виплачену суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 32827 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять сім гривень), 68 копійок які перерахувати за реквізитами: одержувач - ДСГП, р/р 2947, МФ820172, в ДКСУ м. Києва.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Попасна Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце перебування: 51700, АДРЕСА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак у відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України 2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3