Справа № 444/1184/18
Провадження № 2/444/766/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування мотивуючи позовні вимоги тим, що 19 листопада 2013 року померла її мати- Василенко ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області 19 листопада 2013 року, останнє місце проживання якої було за адресою: с. Зарудці Жовківського району Львівської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, спадкове майно складається з двох земельних ділянок в с. Зарудці Жовківського району Львівської області та житлового будинку № 83 в с. Зарудці Жовківського району Львівської області по вулиці Івана Франка, на що спадкодавець зробила заповіт на її імя 09.02.2009 року, посвідчений секретарем Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області за реєстровим № 16.

Стверджує, що спадкоєцем після смерті матері є вона, ОСОБА_1, що підтверджується вищевказаним заповітом.

Зазначає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки до дня смерті проживала та була зареєстрована за однією адресою з померлою матірю, ОСОБА_4, фактично володіє спадковим майном, а тому в 2017 році звернулась в Жовківську державну нотаріальну контору по питанню заведення спадкової справи та виготовленн відповідних свідоцтв про право на спадщину згідно чинного законодавства.

Відтак, нею 06.10.2017 року було отримано відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки розташовані в с. Зарудці, Жовківського району Львівської області, однак свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 83 по вулиці Івана Франка в с. Зарудці, Жовківського району Львівської області отримано не було у звязку з відмовою нотаріуса, оскільки нею не було подано відповідних правовстановлюючих документів на майно.

Вказує, що наявне лише рішення № 8 ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області «Про оформлення права власності на будинок по вулиці Ів. Франка в с. Зарудці Жовківського району Львівської області» згідно якого по розгляду заяви її матері ОСОБА_4, було доручено Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки оформити свідоцтво про право власності гр. ОСОБА_4 на вищевказаний будинок.

На початку 2017 року вона звернулась до Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкову справу було заведено за № 139/2017, та зареєстровано в Спадковому реєстрі, однак їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що видано відповідну відмову у вчиненні нотаріальної дії №1760/01-16 від 06.10.2017 року.

Вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою: Львівська область с. Зарудці Жовківського району Львівської області, вул. Ів. Франка, яка станом на сьогоднішній день нею вже є успадкована та видане відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. А тому просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на будинок № 83 по вулиці Івана Франка в с. Зарудці Жовківського району Львівської області, загальною площею 96,1 кв.м., житловою площею 57,6 кв.м., що належав її матері - ОСОБА_4, яка померла 19 листопада 2011 року, в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подали на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, заперечень проти позовних вимог не мають.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. При вирішенні справи покладаються на думку суду.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі.

Оскільки учасники в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 339366 виданого ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області 19.11.2013 року вбачається, що ОСОБА_4 померла 19.11.2013 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 09.02.2009 року ОСОБА_4 склала заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1, тобто позивачу по справі. Даний заповіт нотаріально посвідчено секретарем Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 16. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, що стверджується його копією.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач зверталася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. З даної заяви вбачається, що факт прийняття спадщини позивачем підтверджується проживанням в спадковому будинку згідно даних будинкової книги, крім того підтверджується вже виданими ОСОБА_1 свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні ділянки.

Внаслідок звернення позивача в Жовківську ДНК було зареєстровано спадкову справу № 139/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47314081 від 04.04.2017 року.

З технічого паспорта виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» вбачається що в с. Зарудці по вул. І. Франка, 83Ю Жовківського району Львівської області знаходиться житловий будинок, загальна площа якого 96,1 кв. м, житлова 57,6 кв.м, допоміжна 38,5 кв. м.

З довідки № 2/13442 від 30.10.2017 року виданої Обласним комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" вбачається, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок № 83 по вулиці І. Франка в селі Зарудці, Жовківського району Львівської області на праві приватної власності не зареєстрований і свідоцтво про право власності не видавалося.

Однак, суд враховує, що згідно рішення № 8 ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області «Про оформлення права власності на будинок по вулиці Ів. Франка в с. Зарудці Жовківського району Львівської області» за розглядом заяви матері позивача ОСОБА_1- ОСОБА_4, було доручено Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки оформити свідоцтво про право власності гр. ОСОБА_4 на вищевказаний будинок.

В той же час, заборон та арештів на даний будинок немає, що підтверджується копією довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області від 16.11.2016 року.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З постанови Жовківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1760/01-16 від 06.10.2017 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в с. Зарудці по вулиці І. Франка, буд. 83, Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_4, померлої 19.11.2013 року, оскільки позивачем не було надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.11.2013 року, прийняла після її смерті спадщину, оскільки проживала з нею до дня її смерті, однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

З врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку, за нею слід визнати право власності на будинок № 83 по вулиці І. Франка в селі Зарудці, Жовківського району Львівської області, загальною площею 96,1 кв.м., житловою площею 57,6 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері- Василенко ОСОБА_3, яка померла 19.11.2013 року.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на будинок № 83 по вулиці І. Франка в селі Зарудці, Жовківського району Львівської області, загальною площею 96,1 кв.м., житловою площею 57,6 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері- Василенко ОСОБА_3, яка померла 19.11.2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.