17.07.2018 227/2872/18
У Х В А Л А

17 липня 2018 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Здоровиця О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2010 року у справі № 2-1450/2010 відповідача ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до закінчення провадження у справі за позовом ПАБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

12 липня 2018 року до суду звернулась ОСОБА_1 Т,М. з клопотанням про скасування заходу забезпечення позову застосованого ухвалою суду 29.03.2010 року у справі № 2-1450/2010. Обґрунтовуючи клопотання заявниця зазначає, що вона не була присутня у судовому засіданні та не отримувала вказаної ухвали про тимчасове обмеження у праві її виїзду за межі України. З вказаною ухвалою вона не погоджується, вважаючи, що вказана ухвала була постановлена всупереч діючого законодавства, оскільки діючий на час постановлення вказаної ухвали ЦПК України, не передбачав такого виду забезпечення позову, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Крім того вказує, що вказаний захід можливо застосувати лише за поданням державного виконавця на стадії виконання рішення суду. Також зазначає, що прийняття судом вказаної ухвали порушило її законні права на вільне пересування та обрання місця проживання в межах будь-якої держави. На підставі викладеного просить скасувати вказану ухвалу.

Аналізуючи зміст ст.158 ЦПК України, а саме ч.2, 11, суд вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається судом в судовому засіданні без виклику сторін не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Розглянувши клопотання у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

В 2010 році ПАБ «УкрСиббанк» подав до суду позов до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Одночасно з вказаним позовом позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення цього позову, в якій просив в порядку забезпечення вищевказаного позову тимчасово обмежити право виїзду за межі України відповідачів.

Ухвалою суду від 29.03.2010 року заява позивача про забезпечення позову була задоволена і відповідачів (ОСОБА_2, ОСОБА_1) було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, до закінчення провадження у справі № 2-1450/2010. Вказана ухвала підлягала негайному виконанню.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2010 року позовні вимоги ПАБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості були задоволені в повному обсязі.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на день розгляду даного клопотання, судом встановлено, що в Добропільському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Донецької області з 29.01.2011 року відкрито виконавче провадження № 23781701 щодо відносно боржника ОСОБА_1 та стягувача ПАБ «УкрСиббанк».

Відповідно ЦПК України, який діяв станом на 29.03.2010 року, а саме ст.152 ЦПК України передбачала певний перелік видів забезпечення позову, серед яких не містилось такого виду, як тимчасове обмеження права виїзду за межі України, але частиною 2 вказаної статті передбачалось, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Стаття 6 вказаного Закону (в редакції, що діяв станом на 29.03.2010 року) передбачала, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Виходячи з наведеного, суд, керуючись вказаними нормами задовольнив заяву позивача ПАБ «УкрСиббанк» і забезпечив позов шляхом обмеження відповідачів у праві виїзду за межі України.

В той же час, після прийняття вказаної ухвали, ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ була прийнята постанова від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" , в якій, в п.7 зазначено, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч. 1 ст.151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч 2 ст. 152 ЦПК України), оскільки відповідно до ст.33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що впливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст.11 Закону України«Про виконавчепровадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, ураховуючи, що в Цивільному процесуальному кодексі України (в редакції, що діяла станом на 29.03.2010 року) була відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, застосувати такий захід забезпечення позову як тимчасове обмеження у виїзді за межі України у зв'язку з порушенням у суді цивільної справи, слід дійти висновку про те, що суд помилково застосував зазначений спосіб забезпечення позову.

Враховуючи наведене, існуючу судову практику, суд вважає, що ухвала суду за заявою банку щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідачів, в рамках цивільної справи № № 2-1450/2010, була прийнята судом помилково, а тому обраний ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2010 року у справі № 2-1450/2010 захід забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідачу ОСОБА_1 до закінчення провадження у справі слід скасувати.

При цьому суд зазначає, що скасування заходів забезпечення позову ніяким чином не порушує прав стягувача, оскільки в разі невиконання боржником судового рішення, суд за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення, що передбачено ст..441 ЦПК України ( в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

Керуючись ст. 158, 351 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2010 року у справі № 2-1450/2010, а саме скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Копію ухвали направити ОСОБА_1, ПАБ «УкрСиббанк» - для відома.

Копію ухвали направити Добропільський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Донецької області та до Державної прикордонної служби для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Здоровиця

17.07.2018