ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року

м.Суми

Справа №583/1301/18

Номер провадження 22-ц/788/1261/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухваленого у м. Охтирка, повне судове рішення складено 17 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (відбулася зміна назви на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», далі АТ КБ «ПриватБанк») просило стягнути на свою користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 57287,61 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, що може бути змінений банком, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП 2010 256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 28.02.2018 року, виникла заборгованість 57287,61 грн., яка складається з: 999,59 грн. - заборгованість за кредитом; 48373,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4709,96 грн заборгованість за пенею; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2704,17 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, що і стало підставою звернення до суду.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.01.2012 року станом на 28.02.2018 року в сумі 1830,85 грн. та понесені судові витрати у розмірі 56,40 грн., а всього 1887,25 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити нове в цій частині про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при визначенні розміру заборгованості суд не урахував факт укладення сторонами договору - приєднання, складовою якого є зазначені Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку, в яких визначені розмір відсотків, застосування неустойки, а також отримання боржником кредитних коштів та користування ними, що підтверджує згоду позичальника із запропонованими умовами.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною відповідача не направлено.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі було укладено кредитний договір, але у встановленій законом формі ними не було досягнуто домовленості щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами та відповідальності у разі неналежного виконання умов кредитного договору. Тому стягненню підлягають лише тіло кредиту та відсотки за користування кредитними коштами на рівні облікової ставки НБУ відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проте повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 19.01.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна» розмір кредитного ліміту зазначено 1000 грн (а.с. 9).

Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне «Я согласен(-на) с тем, что данное заявление вместе с Памяткой клиента и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами составляют между мной и банком Договор о предоставлении банковских услуг. Я ознакомился(-ась) и согласен(-на) с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами банка, которые были предоставлены мне для ознакомления в письменном виде. Условия и Правила предоставления банковских услуг размещены на официальном сайте Приватбанка www.privatbank.ua. Я обвязуюсь исполнять требования Условий и Правил предоставления банковских услуг, а также регулярно ознакомляться с их изменениями на сайте Приватбанка www.privatbank.ua».

Номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлений відповідач та дав згоду у анкеті-заяви не зазначено.

Додані банком до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП 2010 256 від 06.03.2010 року відповідачем не підписані.

Представлений до позову банком розрахунок кредитної заборгованості станом на 28.02.2018 року складає 57287,61 грн., з яких: 999,59 грн. - заборгованість за кредитом; 48373,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4709,96 грн заборгованість за пенею; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2704,17 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).

Підставами позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» є неналежне виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору, який було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитними коштами, а також штрафних санкцій, визначених відповідно до вказаним Умов та правил, а також Тарифів банку.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред'явлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов'язковість укладання договору у письмовій формі шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме: заяви, пам'ятки, довідки про умови кредитування.

Представлений до позову Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" не містить даних про час затвердження банком визначених в ньому показників базової процентної ставка в місяць, обов'язкового щомісячного платежу,пені , тощо.

Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобовязання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобовязань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана відповідачем, не містить ніяких ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом та розміру неустойки, видачу виду кредитної картки.

А представлені банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру штрафу на умовах визначеними цими документами, оскільки в суді першої інстанції не було доведено належними доказами, які б свідчили про час затвердження долучених до позовної заяви Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», їх редакцію, що діяла на час підписання відповідачем 19.01.2012 року анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку і які, як свідчить текст анкети-заяви позичальника, йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також слід зазначити, що незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, на що посилається у позові та апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору є відсутність у сторони, що приєднується, можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову про стягнення неустойки та відсотків у заявленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання.

Такого висновку дійшла ОСОБА_5 Верховного Суду у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Відповідно до представленого банком до апеляційного суду витягу з банківського програмного комплексу ОСОБА_4 було видано ряд банківських карток, остання №201527 строк дії до червня 2016 року.

Відтак процентами за користування кредитом за період з 01 липня 2016 року по 28 лютого 2018 року не підлягають нарахуванню.

Крім того, суд першої інстанції при визначенні розміру заборгованості по відсоткам почав нараховувати їх з дати укладання договору - 19.01.2012 року, притому, що відповідно до розрахунку банком відсотки за користування кредитом почали нараховуватись 14.02.2012 року.

Таким чином, через не вірно визначення судом першої інстанції періоду виникнення заборгованості по відсотках, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, який підлягає стягненню з відповідача на користь банку за період 14.02.2012 року по 30.06.2016 року, з урахуванням зміни відсоткової ставки НБУ, становить 593,51 грн.

Також, банком надісланий до апеляційного суду лист з новими доказами про долучення до справи: витягу з банківського програмного комплексу щодо відкриттю відповідачу карткових рахунок та видачу карток, а також наказів № 906 СП-2010-256 від 06.03.2010 року про затвердження Умов і Правил надання банківських послуг в ПривтБанку, № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року «Про важливі зміни в процедурі оформлення і тарифах по кредитних картах в ПриватБанку і А-Банку», № 906 СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року «Про актуалізацію тарифів по картах «Універсальна» і «Універсальна Gold», картах Юніора і елітним картах», № 906 СП-2013-6500941 від 28.01.2013 року «Про внесення змін в тарифи по картах «Універсальна» і «Універсальна Gold», № 906 СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року «Про внесення змін в тарифи по картах «Універсальна» і «Універсальна Gold», але виняткових випадків та доказів неможливого подання з об'єктивних причин цих доказів до місцевого суду банком не наведено.

Але представлені банком накази доводять проте, що дійсно у 2010 році банком були затверджені Умови і правила, в яких є посилення на тарифи без визначення дата їх затвердження та конкретних показників щодо розміру процентної ставки, пені, порядку нарахування щомісячного обов'язкового платежу, а зміни до тарифів відсоткової ставки, які відбулись з 01.09.2014 по карті «Універсальна» ПриватБанку у зв'язку із збільшенням розміру базової відсоткової ставки в рік з 20,4 % до 34,8 %, з 01.04.2015 року з 34,8 % до 43,2 не були доведені відповідачу у порядку встановленому 1.1.3.2.3 Умовами та правилами надання банківських послуг.

Однак, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України позивачем жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 34,8 % річних з 01.09.2014 року та 43, 2 % річних з 01.04.2015 року, як зазначено у розрахунку заборгованості, суду не надав, як і не надав доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог частини четвертої статті 1056-1 ЦК України.

Щодо доводу скарги про не оспорювання відповідачем умов кредитного договору, то слід зазначити, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Відтак, не оспорювання відповідачем обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, у разі їх не підтвердження позивачем належними, достовірними і достатніми доказами, не може бути підставою для задоволення позовних вимог повністю.

Крім того, відповідач дійсно на протязі березня 2012 - березня 2013 років проводив поповнення карткового рахунку разовими платежами, які банк самостійно розподіляв на погашення заборгованості, але цей факт не може свідчить про домовленість з ним нарахованих банком відсоткової ставки та нарахування сум неустойки через порушення кредитного зобов'язання.

Висновки суду в частині відмови у стягненні сум неустойки (пені, штрафі) ґрунтуються на нормах матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду в частині визначення розміру заборгованості по відсоткам та розподілу судових витрат підлягає зміні з викладенням абзацу 2 резолютивної частини рішення у редакції про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором від 19 січня 2012 року № б/н в розмірі 1593 грн 10 коп., з яких: 999 грн 59 коп. заборгованості по тілу кредиту та 593 грн 51 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 49 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат за подання позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року в частині визначення розміру стягуваної заборгованості за кредитним договором змінити, викласти абзац 2 резолютивної частини рішення у такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 січня 2012 року № б/н в розмірі 1593 грн 10 коп., з яких: 999 грн 59 коп. заборгованості по тілу кредиту та 593 грн 51 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 49 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат за подання позову.

В іншій оскарженій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_6