Справа № 2-329/10
Номер провадження 4-с/699/8/18
УХВАЛА

щодо оскарження дій і бездіяльності державного виконавця

11.07.2018 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському скаргу ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб: Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, ОСОБА_2 щодо оскарження неправомірних дій державного виконавця,

встановив:

До суду надійшла дана скарга, в якій скаржник просить:

-визнати неправомірними дії державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області щодо відмови у перерахунку заборгованості по аліментах;

-зобов'язати державного виконавця усунути порушення шляхом перерахування заборгованості по аліментах, застосувавши трирічний строк, що передував пред»явленню виконавчого листа до виконання.

Скарга мотивована тим, що у жовтні 2017 року ОСОБА_3 пред»явила до виконання до Корсунь-Шевченківському районного відділу ДВС виконавчий лист, виданий Корсунь-Шевченківським районним судом по справі №2-329/10 про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дочка ОСОБА_6 досягла повноліття 31.03.2014 року. Згідно ч.1, 2 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Скаржник зазначає, що в розшуку та за кордоном не перебував, проте державним виконавцем проведено нарахування аліментів за період понад три роки. За його клопотанням, державним виконавцем проведено повторний перерахунок, який йому надано 12.06.2018 року, але з вказаною сумою боргу він також не погоджується.

ОСОБА_1 скаргу підтримав та просить її задовольнити. Зазначив, що із ОСОБА_3 була усна домовленість про припинення сплати аліментів, про наявність якої він не повідомляв державного виконавця. Повідомлень, постанову ДВС про закриття виконавчого провадження він не отримував. Не згідний із розміром заборгованості, який визначений державним виконавцем. Державний виконавець не викликав його для дачі пояснень щодо заборгованості по аліментах. Щодо зміни способу стягнення аліментів і припинення стягнення аліментів в суд не звертався.

ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначила, що згідно рішення суду з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання двох дітей, на підставі якого їй був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському ВДВС. З часу пред»явлення виконавчого листа до виконання, жодного разу не відкликала виконавчий лист з виконання. Довідка про заборгованість по аліментах видана відділом ДВС на її вимогу. До досягнення повноліття старша дитина проживала з нею. До цього часу жодних домовленостей щодо сплати аліментів із боржником не існувало.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки дії державного виконавця відповідають вимогам закону. Зазначила, що спір щодо розміру заборгованості по аліментах вирішується судом в позовному провадженні.

На розгляд скарги державний виконавець не зявився, про дату, час, місце слухання справи був повідомлений вчасно, причини неявки не повідомив.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги у відсутність державного виконавця.

Суд, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити в силу наступного.

Судом встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 23.07.2010 року, яке набрало законної сили 02.08.2010 року у справі №2-329/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного рішення, судом був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському відділі ДВС.

Скаржник стверджує, що між сторонами була домовленість, що оскільки дочка ОСОБА_6 проживала з ним та перебувала на його утриманні, а син ОСОБА_8 проживав з матір»ю та перебував на її утриманні, тому ОСОБА_2 не пред»являла виконавчий лист до виконання. У жовтні 2017 року стягувач ОСОБА_3 пред»явила виконавчий лист до виконання, який перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби. Доказів про це скаржником суду не надано.

Згідно ч.1, 2 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Скаржник ОСОБА_1 зазначив, що оскільки в розшуку та за кордоном не перебував, тому аліменти можуть бути стягнуті за три роки, що передували пред»явленню виконавчого листа до виконання. В порушення вказаних вимог, державним виконавцем проведено нарахування аліментів за період з 01.03.2013 року по 01.05.2018 року.

З довідки, виданої Корсунь-Шевченківським РВ ДВС від 12.06.2018 року №2387 зазначено, що згідно довідки-розрахунку від 15.07.2013 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 14704,50 грн (а.с.9).

На а.с.10-13 міститься розрахунок заборгованості та сплати ОСОБА_1 аліментів за період з серпня 2013 року по квітень 2018 року та в якому зазначено, що станом на 01.05.2018 року боржником повинно бути сплачено 35074,18 грн, за вказаний період боржником сплачено 20972,49 грн, тому борг за період з 01.07.2013 року по 01.05.2018 року становить 14104,51 грн. Враховуючи, що ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів станом на липень 2013 року в сумі 14704,50 грн, тому загальна сума заборгованості станом на 01.05.2018 року становить 28806,01 грн.

На спростування поданої скарги ОСОБА_2 надала суду наступні докази.

Копію виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом 04.08.2010 року у справі №2-329/10 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.30), який перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському РВ ДВС з 04.08.2010 року по даний час (а.с.47).

Згідно довідки, виданої ВДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ від 15.07.2013 року №3169 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.07.2013 року становить 16469,20 грн (а.с.31-33).

У зв»язку з чим ОСОБА_2 зверталася до Корсунь-Шевченківського РВ УМВС із заявою про кримінальне правопорушення від 19.07.2013 року, вчинене ОСОБА_1, яке передбачене ч.1 ст.164 КК України (а.с.34-37).

Постановою Корсунь-Шевченківського РВ УМВС від 20.08.2013 року кримінальне провадження закрито у зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України (а.с.39-40).

На вказану постанову ОСОБА_2 подана скарга до Корсунь-Шевченківського районного суду (а.с.41-45), яка згідно ухвали слідчого судді від 17.09.2013 року залишена без розгляду (а.с.46).

Судом встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 23.07.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчий лист по даній справі перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському РВ ДВС з 04.08.2010 року по даний час, скаржником не надано доказів про те, що ОСОБА_3 відмовлялася від стягнення аліментів та пред»явила виконавчий лист до виконання у 2017 році.

Дочка ОСОБА_6 досягла повноліття 31.03.2014 року.

Згідно ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Тому суд звертає увагу державного виконавця, що після досягнення ОСОБА_4 повноліття, аліменти на утримання ОСОБА_5 стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Крім цього, Законом України №2017-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» у ч. 2 статті 182 СК України внесені зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Тому з дати набрання чинності Законом України №2017-УІІІ від 17.05.2017 року державний виконавець повинен провести перерахунок.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаржником скарга подана у строк, передбачений ст.449 ЦПК України, оскільки довідка про розрахунок заборгованості по аліментах видана йому 12.06.2018 року, а скарга подана до суду 14.06.2018 року.

Згідно ч.3, 4, 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст.195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки обставини, на які посилається скаржник не підтверджені доказами, виконавчий лист перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському РВ ДВС з 04.08.2010 року по даний час, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем, а в разі виникнення спору судом, із поданої скарги вбачається, що скаржник оскаржує дії державного виконавця лише щодо неправильності визначення розміру заборгованості по аліментах, згідно ч.4 ст.195 СК України та ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» для вирішення спору щодо розміру заборгованості встановлено інший порядок, а саме шляхом вирішення спору, а не шляхом оскарження дій державного виконавця.

Керуючись ст.ст.353, 447, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб: Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, ОСОБА_2 щодо оскарження неправомірних дій державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

Суддя Свитка С. Л.