ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 394/319/17

провадження № 22-ц/781/912/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Дуковського О.Л. (суддя доповідач)

суддів Єгорової С.М., Чельник О.І.

за участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - перший заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури;

відповідачі - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області; ОСОБА_1;

третя особа без самостійних вимог - Фермерське господарство «ОСОБА_1.»;

третя особа з самостійними вимогами - Розсохуватецька сільська рада Новоархангельського району.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивицькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року, у складі судді Запорожця О.М., у справі за позовом першого заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1, третя особа фермерське господарство «ОСОБА_1», Розсохуватецька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії та за позовом Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1, третя особа фермерське господарство «ОСОБА_1» про визнання недійсним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року перший заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1, третя особа: Фермерське господарство «ОСОБА_1» про визнання недійсним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії.

Просив з урахуванням збільшення позовних вимог:

визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № 11-245/14-14-СГ від 28.05.2014 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 50.0 га, кадастровий номер НОМЕР_2 в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства строком на 15 років;

визнати недійсним договір оренди землі № 03/04/15-05 від 03 квітня 2015 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області в особі заступника начальника відділу Держземагенства у Новоархангельському районі Кіровоградської області Недоступ Г.В. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), відповідно до якого орендодавець передав орендарю земельну ділянку загальною площею 50.0 га ріллі, нормативна грошова оцінка якої становить 1 390 482,00 грн., кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області;

зобов'язати ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку загальною площею 50.0 га ріллі, нормативна грошова оцінка якої становить 1 390 482,00 грн., кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області шляхом складання акту приймання - передачі земельної ділянки;

вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимогперший заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави зазначав, що у відповідності до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За наявності відповідних підстав прокурор має право звертатися до суду із позовами (заявами).

Згідно ст.2 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, серед іншого забезпечення одержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Таким чином, в основі інтересу держави лежить потреба у здійсненні дій, спрямованих на охорону землі як національного багатства.

Вказував, що інтерес держави полягає у дотриманні органом державної влади конституційного обов'язку здійснювати повноваження щодо реалізації прав на землю Українського народу виключно до вимог Закону.

Новоукраїнською місцевою прокуратурою на підставі абзацу 4 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено грубе порушення Головним управління Держгеокадастру (Держземагенства) в Кіровоградській області вимог земельного законодавства при передачі в оренду земельних ділянок громадянину ОСОБА_1.

Наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області ОСОБА_1 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення йому в оренду семи земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на території Новоархангельського району.

28 травня 2014 року наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № 11-245/14-14-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 50,0 га, кадастровий номер НОМЕР_2 в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства строком на 15 років.

Вважає, що даний наказ Головного управління Держгеокадастру області є незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення чи ведення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство».

Формальна наявність заяви громадянина стосовно відведення йому земельної ділянки для ведення фермерського господарства та доданих документів не може бути підставою для прийняття наказу про задоволення цієї заяви та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, адже розглядаючи відповідну заяву орган влади має впевнитись у тому, що громадянин дійсно бажає та потребує створення фермерського господарства в розумінні Закону України «Про фермерське господарство», а не зловживає передбаченим законом правом отримання земельної ділянки поза аукціоном.

ОСОБА_1 не долучено до заяви необхідних документів.

Орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

В порушення вимог ч. 7 ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» ( у редакції, яка була чинною на час видачу ГУ Держгеокадастру та укладення спірного договору оренди) у зазначеній заяві ОСОБА_1 не обґрунтував розміри вищевказаної земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок, можливості їх обробітку та не зазначив при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства.

Крім цього, приймаючи рішення про передачу в оренду громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 50,0 га головним управлінням Держгеокадастру, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 не вказано кількість членів фермерського господарства, наявність у них чи у самого ОСОБА_1 права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Покровське (Котовка) Гайворонського району Кіровоградської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) створив фермерське господарство «ОСОБА_1» ( ідентифікаційний код юридичної особи 39775715) на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, яка розташована на значній відстані від фактичного місця проживання останнього.

Згідно довідки Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (№ 70 від 10.04.2017) ОСОБА_1 на території даної сільської ради ніколи не проживав та зареєстрований не був.

Довідками Покровської (Котовської) сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області (№16 від 29.03.2017) та Гайворонського РС УДМС в Кіровоградській області (№16/371 від 30.03.2017) підтверджується, що ОСОБА_1 з народження зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, за даний період останній місце проживання та місце реєстрації не змінював.

Також, у своїй заяві ОСОБА_1 не вказав щодо наявності в нього техніки для обробітку землі. ОСОБА_1 є єдиним засновником даного фермерського господарства, члени та наймані працівники у вказаному фермерському господарстві відсутні.

Згідно довідок Покровської сільської ради та Розсохутської сільської ради на їх територіях будівлі виробничого призначення, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відсутні. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність у ОСОБА_1 вищезазначених будівель також немає.

ОСОБА_1 є єдиним засновником даного фермерського господарства, члени та наймані працівники у вказаному фермерському господарстві відсутні.

Крім того, відповідно до інформації ОСОБА_1 при реєстрації фермерського господарства зазначив, що юридична особа ФГ «ОСОБА_1» розташоване по вул. Слави, 140 в смт Новоархангельськ Новоархангельського району Кіровоградської області, хоча, відповідно до довідки Новоархангельської селищної ради № 305 від 10.04.2017 року, за вищезазначеною адресою розміщені господарські будівлі та споруди приватного сільськогосподарського підприємства «Лан», з яким укладено договір оренди на користування земельною ділянкою на підставі рішення Новоархангельської селищної ради № 833 від 22.03.2012 року терміном на 49 років.

Посилається на недоведеність волевиявлення ОСОБА_1 стосовно створення ним фермерського господарства, спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства та раціонального використання земель державної власності як того вимагають вимоги стаття 7 Закону України «Про фермерське господарство», що свідчить про недотримання вимог цих норм та вказує на зловживання правом отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства поза аукціоном, як це передбачено ч. 2 ст. 134 ЗК України.

Іншою підставою для задоволення позовних вимог є те, що земельну ділянку ОСОБА_1 отримано всупереч вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» ( у редакції, яка була чинною на час видачі наказу та укладення спірного договору оренди земельної ділянки) - не єдиним масивом.

Оскільки спірна земельна ділянка знаходиться на значній відстані від інших шести, тобто відведена не єдиним масивом, то це, в свою чергу, унеможливлює утворення єдиної зовнішньої межі для них, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції чинній на час видачі спірного наказу) та є окремою підставою для скасування спірного наказу.

Бездіяльність органів виконавчої влади, відсутність належної перевірки та формальний підхід до вирішення заяви ОСОБА_1 створило передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства, як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Таким чином, наказ Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області №11-245/14-14-СГ від 28 травня 2014 року, прийнято з порушенням вимог земельного законодавства і всупереч встановленій законом процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, внаслідок чого є недійсним і підлягає скасуванню.

На підставі вказаного наказу між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі № 03/04/15-05 від 03 квітня 2015 року, відповідно до якого орендодавець передав орендарю земельну ділянку загальною площею 50,0 га ріллі, яка розташована на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району, кадастровий номер НОМЕР_2. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на момент укладення договору оренди становить 1 390 482,00 грн.

Внаслідок протиправних дій та рішень відповідачів, земельна ділянка загальною площею 50,0 га, вартістю 1 390 482,00 грн. вибула з володіння держави. В результаті чого державу було позбавлено можливості здійснити реалізацію права оренди земельних ділянок на більш вигідних засадах в умовах конкурентного ринку та попередити неефективне використання землі некомпетентним суб'єктом господарювання, а тому договір оренди землі є недійсним,

Також, ОСОБА_1 порушено процедуру набуття права оренди на земельну ділянку.

Головним управлінням Держземагентства в Кіровоградській області в особі заступника начальника відділу Держземагентства в Новоархангельському районі укладено з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки без затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто з порушенням вимог ст.13 Закону України «Про оцінку земель».

Оскільки чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду, тому прокурор наділений правом пред'явити позов в інтересах держави як позивач.

14 листопада 2017 року Розсохуватецька сільська рада звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1, третя особа: Фермерське господарство «ОСОБА_1» про визнання недійсним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначала, що розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації за № 339-р від 04 червня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо розмежування земель за межами населеного пункту загальною площею 2545,50 га, з них: 215,340 га земель державної власності, 773,75 га земель комунальної власності, 1556,41 га земель приватної власності на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Згідно з картою до проекту землеустрою, щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів та території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області спірна земельна ділянка розміром 50,0 га віднесена до комунальної власності Розсохуватецької сільської ради.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 03 листопада 2017 року за Розсохуватецькою сільською радою 30 жовтня 2017 року зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку розміром 50,0 га, кадастровий номер НОМЕР_2, тобто на земельну ділянку, стосовно якої заявлено позовні вимоги.

Посилається на те, що Розсохуватецька сільська рада є законним власником спірної земельної ділянки.

ОСОБА_1, повинен був звернутись із заявою про надання дозволу на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки до її власника, тобто до Розсохуватецької сільської ради, а не до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградської області.

Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області вийшло за межі своїх повноважень та помилково видало наказ від 28 травня 2014 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 50,0 га в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства строком на 15 років та помилково уклало договір оренди землі № 03/04/15-05 від 03 квітня 2015 року, яка розташована за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та належить до комунальної власності.

Розсохуватецька сільська рада вважала, що спірні наказ та договір оренди землі підлягають скасуванню, оскільки наказ та договір оренди землі видано та укладено не уповноваженим на те органом.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року позов першого заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області задоволено частково, а позов Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району задоволено повністю.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № 11-245/14-14-СГ від 28 травня 2014 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 50,0 га, кадастровий номер НОМЕР_2 в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства строком на 15 років.

Визнано недійсним договір оренди землі № 03/04/15-05 від 03 квітня 2015 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області в особі заступника начальника відділу Держземагенства у Новоархангельському районі Кіровоградської області ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), відповідно до якого орендодавець передав орендарю земельну ділянку загальною площею 50,0 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Зобов'язано ОСОБА_1 після набрання рішенням законної сили повернути у власність Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області земельну ділянку загальною площею 50,0 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області шляхом складання акту приймання - передачі земельної ділянки.

В частині позовних вимог прокурора про повернення земельної ділянки Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову в позові першого заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області та позові Розсохуватецької сільської ради.

Зазначає, що судом не було взято до уваги, що рішення тридцятої сесії п'ятого скликання Розсохуватецької сільської ради № 66 від 12 грудня 2008 року є незаконним та недійсним, так як фактично є три різних рішення виданих сільською радою, що стосуються розмежування земель державної та комунальної власності.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про час набуття права власності на земельну ділянку вказавши, що з прийняттям розпорядження голови Кіровоградської ОДА № 339-р від 04 червня 2009 року Держава в особі Кіровоградської ОДА втратила, а Розсохуватецька сільська рада на підставі рішення сесії № 95 від 11 вересня 2009 року про прийняття у комунальну власність спірної земельної ділянки набула право власності на цю земельну ділянку.

Посилається на те, що на момент видачі розпорядження голови Кіровоградської ОДА та рішення сесії сільської ради спірна земельна ділянка не була сформована і право на неї не підлягало державній реєстрації, а право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а саме спірною земельною ділянкою у сільської ради виникло лише 03 листопада 2017 року, тобто через три роки після набуття ним права оренди на спірну земельну ділянку, що судом при ухваленні рішення було проігноровано.

Умовами договору оренди визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Йому не було відомо, що сільською радою було розроблено проекти землеустрою про розмежування земель державної та комунальної власності, а враховуючи, що землі за межами населених пунктів перебувають у державній власності, він для отримання в оренду земельної ділянки звернувся до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, яке своїм наказом підтвердило, що спірна земельна ділянка дійсно перебуває у державній власності. Під час перебування земельної ділянки у нього в оренді, тобто три роки, сільська рада жодного разу будь-яким чином не повідомила його про наявність проекту розмежувань земель державної та комунальної власності. Він вчинив всі необхідні дії для правомірного набуття в оренду земельних ділянок для створення фермерського господарства.

На вказану апеляційну скаргу подано відзиви - Розсохуватецькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області(том 3 а.с.84-92), першим заступником керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури(том 3 а.с.84-92), Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області (том 3 а.с.120 -123).

У відзиві на апеляційну скаргу Розсохуватецька сільська рада просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що з прийняттям розпорядження голови Кіровоградської облдержадміністрації № 339-р від 04 червня 2009 року держава в особі Кіровоградської облдержадміністракції втратила, а Розсохуватецька сільська рада на підставі рішення сесії сільської ради № 95 від 11 вересня 2009 року про прийняття у комунальну власність спірної земельної ділянки набула право комунальної власності на спірну земельну ділянку, тому ОСОБА_1 повинен був звернутись із заявою про надання дозволу на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки до її власника, тобто до сільської ради. Договір оренди земельної ділянки було укладено у 2015 році, тобто після прийняття у комунальну власність сільською радою спірної земельної ділянки, тому стороною у такому договорі могла бути лише сільська рада.

У відзиві на апеляційну скаргу перший заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Зазначає, що сільська рада набула у комунальну власність землі сільськогосподарського призначення на території сільської ради поза межами населеного пункту з вересня 2009 року, тобто на час передачі землі та на час ухвалення рішення суду сільська рада булла власником спірної земельної ділянки. Вважає, що судом правильно встановлено власника земельної ділянки, а також те, що ОСОБА_1 отримав спірну земельну ділянку шляхом штучного використання процедури створення фермерського господарства, як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати. Зазначає, що підстави для звернення прокуратури до суду з позовом про захист порушених прав або інтересів держави відсутні. Визнання недійсним наказів та договору оренди в результаті призведе до невикористання землі і неотримання сільською радою орендної плати та відповідно до зменшення надходжень до бюджету. Будь-які порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, прокурора Кіровоградської області, який просив відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи 08 травня 2014 року першим заступником начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області видано наказ № 11-59/14-14-СГ, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення площею 50,0 га ріллі, розташованої за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (том 1 а.с.194).

28 травня 2014 року першим заступником начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області видано наказ № 11-245/14-14-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 50,0 га, кадастровий № НОМЕР_2 в оренду ОСОБА_1 Надано в оренду ОСОБА_1 строком на 15 років вищезазначену земельну ділянку, встановлено орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою у розмірі 4 відсотків від її нормативно грошової оцінки (т. 1 а.с.22).

03 квітня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі площею 50,0 га в тому числі рілля 50,0 га, яка знаходиться на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Договір укладено на 15 років, зі сплатою орендної плати у розмірі 4 % від нормативно грошової оцінки (пункти 1.1, 2.1., 3.1, 4.1 договору). Цільове призначення відповідно до п. 5.2 договору - для ведення фермерського господарства (т. 1 а.с.19-21), в цей же день складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі об'єкта оренди (т. 1 а.с. 113,114).

14 квітня 2015 року рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області індексний номер 36244725, номер запису 9363611 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (т. 1 а.с.105-106).

Фермерське господарство «ОСОБА_1» створено 30 квітня 2015 року (т.1 а.с.23-30).

Відповідно до статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться в разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельним Кодексом України врегульовується загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу (стаття 123).

Разом з тим відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 цього Закону).

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство».

Згідно з абзацами 1, 2 частини першої статті 7 цього Закону для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Частинами другою та четвертою статті 7 цього Закону передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Закон України «Про фермерське господарство» визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства потрібно зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону України «Про фермерське господарство»).

Крім того, Закон України «Про фермерське господарство» передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми цього Закону не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для такої відмови.

Таким чином, при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

За змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на судовий розгляд спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Натомість відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року № 6-2902цс15, від 11 травня 2016 року № 6-2903цс15, від 18 травня 2016 року № 6-248цс16.

Заява ОСОБА_1, жителя с.Котовка Гайворонського району Кіровоградської області, містить прохання про надання йому земельної ділянки в оренду площею 50,0 га на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району строком на 15 років для ведення фермерського господарства, в заяві також зазначено, що він один член фермерського господарства, правом на безоплатне оформлення ділянки у власність скористався, на земельній ділянці планує вирощувати зернові культури. До заяви додані документи: викопіювання з кадастрової карти, копія паспорту, копія ідентифікаційного номера, копія диплому про закінчення аграрного навчального закладу за спеціальністю агрономія. Зміст цієї заяви та додані до неї документи свідчать про відсутність як обґрунтування розміру земельної ділянки так і спроможності заявника вести фермерське господарство.

Встановлено, що крім заяви про надання земельної ділянки в оренду площею 50,0 га, ОСОБА_1 одночасно подав ще шість заяв про надання йому на території Розсохуватецької сільської ради земельних ділянок в оренду теж для створення фермерського господарства, які були задоволено та наказами Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 28 травня 2014 року ці земельні ділянки були передані йому в оренду для створення фермерського господарства.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації за № 339-р від 04 червня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо розмежування земель за межами населеного пункту загальною площею 2545,50 га, з них: 215,340 га земель державної власності, 773,75 га земель комунальної власності, 1556,41 га земель приватної власності на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Зобов'язано головне управління Держкомзему в області забезпечити внесення змін до земельно-облікової документації (т.1 а.с. 37).

Рішенням сесії № 95 від 11 вересня 2009 року Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району розмежовані землі прийнято у комунальну власність Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району.

Згідно з картою до проекту землеустрою, щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів та території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області спірна земельна ділянка розміром 50,0 га кадастровий номер НОМЕР_2 віднесена до комунальної власності Розсохуватецької сільської ради.

Розсохуватецькою сільською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку розміром 50,0 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відносить рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування до правовстановлюючих документів, на підставі яких встановлюються, змінюються та припиняються цивільні права та обов'язки.

З прийняттям розпорядження Голови Кіровоградської облдержадміністрації №339-р від 4 червня 2009 року держава в особі Кіровоградської облдержадміністрації втратила, а Розсохуватецька сільська рада на підставі рішення сесії Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області № 95 від 11 вересня 2009 року про прийняття у комунальну власність спірної земельної ділянки набула право власності на вказану земельну ділянку, тому саме до компетенції Розсохуватецької сільської ради відносилося вирішення питання про передання земельної ділянки в оренду, а Головне управління Держземагенства в Кіровоградській області, передаючи спірну земельну ділянку в оренду ОСОБА_1, перевищило свої повноваження.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що спірні наказ та договір оренди підлягають скасуванню, оскільки видані та укладені органом, який не наділений на те повноваженнями.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Доводи представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративного позову про скасування рішень щодо розмежування земель державної та колективної власності не можуть бути взяті до уваги, оскільки позов про визнання недійсним наказу та договору оренди судом першої інстанції задоволено з двох підстав: використання процедури надання земельної ділянки для створення фермерського господарства як пільгового порядку отримання земельної ділянки без проведення земельних торгів та факт розпорядження земельною ділянкою комунальної власності не Розсохуватецькоюсільською радою, а Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області. Задоволення адміністративного позову може вплинути тільки на обставини щодо повернення земельної ділянки в державну чи комунальну власність та не матиме правового значення для вирішення позову щодо визнання недійсним наказу та договору оренди.

ОСОБА_1 набув право оренди земельної ділянки з порушенням передбаченої законом процедури отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, при цьому земельною ділянкою розпорядився неналежний власник.

Права ОСОБА_1 не порушено і він не позбавлений права отримати право оренди цієї земельної ділянки у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

01.08.2018 року - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді: С.М. Єгорова

О.І.Чельник