Справа №359/231/18
УХВАЛА

Іменем України

27 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтував тим, що 24 січня 2018 року суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєвою Л.В. був виданий судовий наказ, яким з нього на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 02 січня 2018 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому, зважаючи на порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, суду не була і не могла бути відомою та істотна обставина, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не має заробітку (доходу), який би міг бути врахований при визначенні розміру аліментів. ОСОБА_1 вказав, що він жодним чином не відмовляється від обов'язку матеріально утримувати дітей та бажає здійснювати цей обов'язок у добровільному порядку, повністю і своєчасно. Однак, звернення ОСОБА_3 з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів є виключно тиском на нього. Зокрема, єдиною ймовірною метою звернення ОСОБА_3 з заявою про видачу судового наказу є намір створити штучну заборгованість зі сплати аліментів та штучних підстав для вивезення дітей за кордон без згоди на це їхнього батька. Крім цього, ОСОБА_1 вказав на те, що він готовий сплачувати на утримання своїх дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно, а також нести всі додаткові витрати на їхній розвиток, лікування тощо. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить відмовити у видачі судового наказу про стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав подану заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та наполягав на її задоволенні.

В свою чергу, ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення вказаної заяви і в обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що ОСОБА_3. скористалась своїм правом на звернення до суду про стягнення аліментів в будь який спосіб та в розмірах, які визначені законом.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що 24 січня 2018 року суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєвою Л.В. видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 02 січня 2018 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.26).

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ч.1 та п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 та п.4 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тому, необхідними умовами для встановлення нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, суд звертає увагу на, що у відповідності до положення ч.1 ст.167 та п.8 ч.1 ст.168 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З огляду на те, що у порядку наказного провадження розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без повідомлення сторін, ОСОБА_1 був фактично позбавлений можливості надати свої заперечення проти заяви поданої ОСОБА_3

При вирішенні обґрунтованості доводів заявника про наявність істотних для справи обставин, які не були встановлені судом при видачі судового наказу, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7, яка згідно свідоцтва про зміну імені змінила своє прізвище та ім'я на ОСОБА_3, є батьками малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-12).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 29 травня 2017 року місце проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначено разом з матір'ю ОСОБА_3 (а.с.14-18).

Крім цього, з копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 26 вересня 2013 року його було звільнено із посади комерційного директора ковбасного цеху ФОП ОСОБА_8 за власним бажанням (а.с.40). З 15 квітня 2016 року ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем (а.с.42-44). Проте, згідно з декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік жодної підприємницької діяльності не здійснював та доходів не отримував (а.с.45-48).

Саме вказану обставину заявник вважає істотною та такою, що не була відомою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області під час видачі судового наказу. Зважаючи, на те, що на даний час ОСОБА_1 не має заробітку (доходу), який міг би бути врахований під час стягнення аліментів.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України аліменти присуджуються судом у частці від доходу одного з батьків або у твердій грошовій сумі за вимогою того з батьків, разом з яким безпосередньо проживає дитина.

З довідки, виданої ОСББ «Перлина» від 02 січня 2018 року встановлено, що малолітні діти проживають разом з ОСОБА_3 (а.с.13).

Саме тому вибір способу стягнення аліментів належить ОСОБА_3, яка скористалась своїми правами, визначеним СК України, та звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що на даний час він не має жодних доходів, а тому ОСОБА_3 належить відмовити у видачі судового наказу, суд вважає необґрунтованими.

Оскільки, згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі присудження аліментів у частці від заробітку (доходу), то аліменти стягують виходячи з фактичного заробітку (доходу), а у разі якщо платник аліментів не працює або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування - визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Зважаючи на це, відсутність у ОСОБА_1 заробітку (доходу) не може бути тією обставиною, яка зумовлює відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Судом критично оцінюються доводи ОСОБА_1 стосовно того, що єдиною ймовірною метою звернення ОСОБА_3 до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від неіснуючого у боржника стабільного доходу є намір створити штучну заборгованість з аліментів та в подальшому для вивезення малолітніх дітей за кордон без згоди батька.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте вказані доводи ОСОБА_1 є виключно його припущеннями, які не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Наявність напружених стосунків, які склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, не може випливати на права дітей на належне утримання від того з батьків, що мешкає окремо від них.

Таким чином, на підставі встановлених у судовому засіданні обставин справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ст.165 ЦПК України, як на час видачі судового наказу судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2018 року так і на час перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Наведені ОСОБА_1 доводи, які він вважає такими, що мають істотне значення для перегляду судового наказу, є такими, що не впливають на вирішення спору щодо утримання їхніх спільних малолітніх дітей.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України, ч.1 та ч.6 ст.81, п.4 ч.1 ст.161, ч.1 ст.167 та п.8 ч.1 ст.168, ч.8 ст.170 ч.1 та п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2018 року, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський