Постанова

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 727/5800/16-ц

провадження № 61-20003св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: Чернівецька обласна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України, Кам'янська дитячо-юнацька спортивна школа,

представники Чернівецької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України: Івасюк Петро Троянович, ДроньАнатолій Васильович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Чернівецької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2016 року у складі судді Семенка О. В. та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 18 січня 2017 року у складі колегії суддів: Кулянди М. І., Владичана А. І., Одинака О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 рокуОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Чернівецька обласна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України (далі - ВФСТ «Колос» АПК України), Кам'янська дитячо-юнацька спортивна школа (далі - Кам'янська ДЮСШ) про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 31 серпня 2005 року розпорядженням Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України його призначено на посаду директора Кам'янської ДЮСШ.

Розпорядженням Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» від 12 березня 2010 року № 6 його було обрано головою Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» на 0,5 ставки.

Відповідно до розпорядження Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України № 6 від 07 березня 2015 року продовжено його повноваження, як голови районної організації ВФСТ «Колос» АПК України терміном на 5 років, за сумісництвом, з оплатою праці, в розмірі 0,5 ставки посадового окладу, згідно з штатним розписом.

Розпорядженням Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України від 21 липня 2016 року №3-К його було звільнено з посади директора Кам'янської ДЮСШ, як сумісника, у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також з обмеженням на роботу за сумісництвом, з 21 липня 2016 року.

Вказував, що основним місцем його роботи є посада директора у Кам'янській ДЮСШ, а за сумісництвом він працює на посаді голови Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України.

Посилався на те, що його було незаконно звільнено з посади директора Кам'янської ДЮСШ та завдано цим моральної шкоди.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати розпорядження Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України від 21 липня 2016 року № 3-К про звільнення його з посади директора Кам'янської ДЮСШ незаконним. Поновити його на роботі у Кам'янській ДЮСШ на посаді директора. Стягнути з Кам'янської ДЮСШ на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 189,69 грн за кожен робочий день по час фактичного поновлення на роботі. Стягнути з Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України на його користь у відшкодування завданої моральної шкоду 10 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано розпорядження Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України про звільнення з посади директора Кам'янської ДЮСШ незаконним.

Стягнуто з Кам'янської ДЮСШ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 189,69 грн за кожен робочий день по час фактичного поновлення на роботі.

Стягнуто з Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2016 року поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Кам'янської ДЮСШ.

Рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням трудового законодавства, оскільки основним місцем його роботи є посада директора Кам'янської ДЮСШ, а за сумісництвом - посада голови Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України. Крім того, на момент звільнення позивача з посади директора Кам'янської ДЮСШ, а саме з 21 липня 2016 року, не був прийнятий на посаду директора працівник, який не є сумісником.

Суд також вважав, що незаконним звільненням позивачу було завдано моральної шкоди, тому задовольнив частково позов ОСОБА_1 у цій частині, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 18 січня 2017 року апеляційну скаргу Чернівецької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року у частині стягнення з Кам'янської дитячо-юнацької спортивної школи на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено.

Стягнуто з Кам'янської дитячо-юнацької спортивної школи на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13 397,15 грн з вирахуванням із вказаної суми податків та інших обов'язкових платежів.

У решті рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2016 року залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, що склалися між сторонами, повно та всебічно дослідив усі докази та доводи сторін, ухваливши законне та обґрунтоване рішення про визнання розпорядження про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Суд першої інстанції правильно вказав, що основним місцем роботи ОСОБА_1 є посада директора Кам'янської ДЮСШ, а за сумісництвом - посада голови Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України, тому його звільнення за частиною першою статті 43-1 КЗпП України є незаконним.

При цьому апеляційний суд вказав, що суд неправильно розрахував середньоденну заробітну плату позивача, тому змінив судове рішення частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахувавши його відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Чернівецька обласна організація ВФСТ «Колос» АПК України, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилково висновку про те, що ОСОБА_1 працював у Кам'янської ДЮСШ, як на основному місці роботи, так як ця його робота була за сумісництвом, що на думку особи, що подала касаційну скаргу, встановлено рішеннями Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2013 року та Апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВФСТ «Колос» АПК України про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилається на те, що рішення про прийняття позивача на посаду директора Кам'янської ДЮСШ прийняте неуповноваженою особою, оскільки підписано не головою ВФСТ «Колос» ОСОБА_3, а його заступником - ОСОБА_5

Вважає, що суди незаконно задовольнили частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 не надав належних доказів заподіяння йому такої шкоди.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення місцевого суду в незміненій при апеляційному перегляді частині та апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 31 серпня 2005 року розпорядженням Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» агропромислового комплексу України №76 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Кам'янської ДЮСШ.

У Кам'янській ДЮСШ ОСОБА_1 працював на посаді директора на 1,0 ставки, що підтверджується штатним розписом Кам'янської ДЮСШ на 2016 рік.

Згідно розпорядження Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» від 12 березня 2010 року № 6 та протоколу звітно-виборної конференції від 11 березня 2010 року №5 позивача було обрано головою Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» .

07 березня 2015 року розпорядженням Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» № 6 продовжено повноваження ОСОБА_1, як голови районної організації ВФСТ «Колос» терміном на 5 років, за сумісництвом, з оплатою праці, в розмірі 0,5 ставки посадового окладу, згідно з штатним розписом.

Розпорядженням Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України від 21 липня 2016 року №3-К ОСОБА_1 звільнено з посади директора Кам'янської ДЮСШ, як сумісника, у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також з обмеженням на роботу за сумісництвом з 21 липня 2016 року.

Розпорядженням голови Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» прийнято на посаду директора Кам'янської ДЮСШ - ОСОБА_6 з 26 липня 2016 року.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв'язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У статті 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Встановивши, що основним місцем роботи ОСОБА_1 є посада директора Кам'янської ДЮСШ, а за сумісництвом - посада голови Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України, суди дійшли правильного висновку про те, що розірвання з ним трудового договору за частиною першою статті 43-1 КЗпП України є незаконним.

Правильним є також висновок судів про те, що на момент звільнення ОСОБА_1 з посади директора Камянської ДЮСШ, а саме з 21 липня 2016 року, відповідачем ще не був прийнятий на посаду директора працівник, який не є сумісником, що також виключає можливість розірвання з працівником трудового договору за частиною першою статті 43-1 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 працював у Кам'янської ДЮСШ за сумісництвом, а ВФСТ «Колос» АПК України було місцем його основної роботи, є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами та встановленими судами обставини, зокрема розпорядженням Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» АПК України від 31 серпня 2005 року №76, яким ОСОБА_1 призначено на посаду директора Кам'янської ДЮСШ, як на основне місце роботи.

Суди правильно послалися на розпорядження Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» від 07 березня 2015 року № 6, яким продовжено повноваження ОСОБА_1, як голови районної організації ВФСТ «Колос» за сумісництвом, з оплатою праці, у розмірі 0,5 ставки посадового окладу (а. с. 65), а також на те, що за основним місцем роботи - у Кам'янській ДЮСШ він отримував повну ставку посадового окладу, згідно з штатним розписом.

Посилання касаційної скарги на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2013 року та Апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2014 року, якими нібито встановлено, що позивач у період з 31 серпня 2005 року по 16 липня 2013 року, працював на посаді директора Кам'янської ДЮСШ за сумісництвом, є помилковими, оскільки судами навпаки встановлено, що позивач працював по сумісництву директором ВФСТ «Колос» (а. с. 14, на звороті). Більш того, обставини, встановлені вказаними судовими рішеннями, стосувалися іншого періоду, ніж той, який розглядається у цій справі.

Посилання особи, що подала касаційну скаргу, на те, що рішення про прийняття позивача на посаду директора Кам'янської ДЮСШ прийняте неуповноваженою особою не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду у даній справі. Вказане рішення на час розгляду справи є чинним та ніким не оспорено.

Крім того, спірним розпорядженням Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України від 21 липня 2016 року №3-К ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Кам'янської ДЮСШ, що підтверджує той факт, що відповідач визнавав, що позивача було призначено на цю посаду у встановленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги Чернівецька обласна організація ВФСТ «Колос» АПК України про безпідставне стягнення судами моральної шкоди на користь позивача фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції. При цьому суди зазначену вимогу позивача дослідили з урахуванням наданих доказів, дали належну правову оцінку і виходили із засад виваженості, розумності та справедливості.

Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень касаційна скарга не містить.

Таким чином, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи, вірно встановили правовідносини, що склалися та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, оскільки при розірванні з ним трудового договору в односторонньому порядку Чернівецькою обласною організацією ВФСТ «Колос» АПК України було порушено норми трудового законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення в незміненій при апеляційному перегляді частині без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернівецької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В.Черняк