Справа № 661/1609/18
Провадження № 2/661/731/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

09 липня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Куц О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача моральної та матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, посилаючись на те, що 21.02.2017 року, з вини відповідача, він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 7, 8 ребер справа, крововиливів грудної клітини справа, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Вказує, що в ході розгляду кримінальної справи він користувався правовою допомогою адвоката та сплатив за неї 2500 грн., для прибуття в судові засідання до апеляційного суду Херсонської області він поніс транспортні витрати в сумі 1025,94 грн., а також на лікування витратив 837 грн.. Крім того, у звязку з протиправною поведінкою відповідача, йому заподіяно психологічних (моральних) страждань, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в уникненні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обовязків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоровя. Тому просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди 4362,94 грн. та моральної шкоди 200000 грн..

В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав.

Представник відповідача надала до суду відзив на позов, згідно якого частково визнає вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 326,94 грн.. В решті позовні вимоги вважає безпідставними і недоведеними. В судовому засіданні підтримала доводи, наведені у відзиві.

Позивач відповідь на відзив не подавав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.10.2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт, строком на 170 год..

Вироком встановлено, що 21.02.2017 року, близько 12 год. 40 хв., ОСОБА_3, знаходячись поблизу будинку № 5 по вул. Першотравневій у м. Нова Каховка Херсонської області, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_1 під час конфлікту, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, хоча повинен і міг їх передбачити, схопивши двома руками за комірець куртки ОСОБА_1, штовхнув його руками, від чого останній впав правою стороною тулубу на металевий паркан, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 7,8 ребер справа, крововиливів грудної клітини справа, які згідно висновку експерта № 29 НК від 22.03.2017 року, виданого Новокаховським відділенням СМЕ Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я.

Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Із матеріалів справи вбачається, що саме неправомірними діями відповідача заподіяно шкоду позивачу, у зв'язку з чим позивач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої з вини відповідача.

Згідно положень, викладених в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, яка складається, з витрат на обстеження, транспортних витрат та витрат на правову допомогу.

На підтвердження вимог позивача про відшкодування витрат на обстеження та транспортних витрат у звязку із цим обстеженням суду надано: фіскальний чек від 22.02.2017 року на суму 62,70 грн. про придбання плівки рентген в аптечному пункті №4 КП «ЦМА» м. Нова Каховка, фіскальний чек від 23.02.2017 року на загальну суму 35,15 грн. за консультацію та придбання рукавичок одноразових, виданий ТОВ «Стоматологічна поліклініка», талон амбулаторного клієнта про відвідування 28.02.2017 року черепно-лицьового хірурга, два фіскальні чеки від 28.02.2017 року на суму 20 грн. та 500 грн. про сплату благодійних внесків, видані Херсонською обласною клінічною лікарнею, фіскальний чек від 28.02.2017 року з аптечного пункту №1 м. Херсон на суму 21,40 грн. за придбання рентгенівської плівки, та білети сполученням ОСОБА_4 та Херсон - ОСОБА_5 від 28.02.2017 року та 01.03.2017 року.

При цьому, з пояснень позивача слідує, що вказані витрати були здійснені ним внаслідок того, що 21.02.2017 року він отримав тілесні ушкодження щелепи, а тому звертався до відповідних спеціалістів в м. Нова Каховка та Херсон.

Разом з цим, вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.10.2017 року не було встановлено вини ОСОБА_3 у спричиненні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень щелепи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ці витрати ОСОБА_1 здійснював за призначенням, направленням чи вказівкою лікарів і у звязку з отриманням тілесних ушкоджень грудної клітини та перелому ребер, отриманих 21.02.2017 року.

За встановлених обставин суд вважає вимоги про відшкодування зазначених витрат безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

В позовній заяві також ставиться вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 2500 гривень, які позивач сплатив адвокату ОСОБА_6 відповідно до прибуткового касового ордеру від 03.04.2018 року, згідно договору про надання правової допомоги від 03.04.2018 року за надання правової допомоги як потерпілому.

Також, суду надано фіскальні чеки від 03.04.2018 року про придбання білетів сполученням ОСОБА_4 та Херсон - ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 03.04.2018 року він їздив в м. Херсон до адвоката ОСОБА_6 з метою укладення договору про надання правової допомоги на представництво його інтересів як потерпілого в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляції на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.10.2017 року.

Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, повязаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, повязаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, повязаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно вимог ст. 120 КПК України, витрати, повязані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законодавством.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Якщо суду апеляційної чи касаційної інстанції не приймаючи рішення про новий судовий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Враховуючи викладене, витрати на правову допомогу та витрати, повязані із прибуттям до суду апеляційної інстанції не можна віднести до майнової шкоди, оскільки вони є процесуальними витратами і питання про їх розподіл має вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

Крім того, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інших банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем не надано відповідного їх розрахунку із зазначенням обсягу наданих адвокатом послуг.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно положень, викладених в ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи, що винними діями ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження, внаслідок чого останні пережив фізичний біль та душевні страждання у звязку із протиправною поведінкою відносно нього, суд вбачає підстави до відшкодування позивачу моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, обсяг та тривалість фізичних, душевних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у його житті та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь вини відповідача у її спричиненні, засади розумності, виваженості та справедливості і визначає його в сумі 1000 грн., оскільки саме така сума, з урахуванням всіх обставин справи відповідатиме критеріям оцінки, викладеним в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 3,52 грн. (три гривні пятдесят дві копійки).

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд Херсонської області.

Повне рішення складено 10.07.2018 року

Суддя Д. В. Червоненко