Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3276/17
Провадження № 2/191/1489/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.07.2018 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Матіяш С.К.,
за участю секретаря Якимчук Я.С.,
згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності за набувальною давністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, та мотивував його наступним. ОСОБА_3 повідомлення б/н від 26.04.1963 р. про видачу позики, його дід ОСОБА_4, взяв у позику грошові кошти у Синельниківського райпром комбінату для будівництва будинку за адресою: вул. Свободи, 57 м. Синельникове, Дніпропетровська обл. ОСОБА_3 про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 4 серпня 1965 р., вказаний будинок введено в експлуатацію. 18 січня 1992 року ОСОБА_4 помер. ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 будинок №57 по вул. Свободи у м. Синельникове Дніпропетровської області залишився у спадок матері позивача ОСОБА_5 3 / 4 частини житлового будинку та 1/ 4 частиини житлового будинку - його рідній тітці ОСОБА_2 (рідна сестра матері позивача). ОСОБА_5 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вела господарство, сплачувала комунальні платежі. ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, у будинку не проживала, так як переїхала до Росії. Позивач допомагав матері доглядати за будинком, а потім переїхав до неї проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2. 02.08.2016 року ОСОБА_5 померла. ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.2017 року, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №5, що ОСОБА_1 є спадкоємцем 3 /4 частини житлового будинку №57 по вул. Свободи у м. Синельникове Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_5 Право власності на 1 /4 частину на житловий будинок №57 по вул. Свободи у м. Синельникове Дніпропетровської області належить ОСОБА_2
Позивач зазначає, що проживає у будинку з початку 2006 року, тобто добросовісно та відкрито володіє нерухомим майном більше десяти років, сплачує комунальні послуги за цією адресою. Просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/ 4 частини житлового будинку № 57 по вул. Свободи у м. Синельникове Дніпропетровської області. Просив суд розглянути справу та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в суд не повідомила.
Представник третьої особи надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника Першої синельниківської державної нотаріальної контори, проти задоволення позову не заперечує.
ОСОБА_3 умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши в судовому засідання письмові докази, оцінивши обставини справи в їх сукупності та викладені факти, що підтверджені документально, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
ОСОБА_3 ч.1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 - спадкоємець 3 /4 частини житлового будинку №57 по вул. Свободи у м. Синельникове Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.2017 року, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №5 (а.с. 12).
Право власності на 1 /4 частину на житловий будинок №57 по вул. Свободи у м. Синельникове Дніпропетровської області належить ОСОБА_2 згідно довідки від 01.09.1997 року (а.с. 27).
Суд встановив, що позивач проживає у будинку з початку 2006 року, тобто добросовісно та відкрито володіє нерухомим майном більше десяти років, сплачує комунальні послуги за цією адресою, що підтверджується копіями квитанцій, наданими суду.
Отже судом встановлено, що 1/ 4 частини житлового будинку, яким заволодів позивач, знаходились у власності іншої особи, ніхто крім позивача, не претендує на те, щоб володіти, користуватися та розпоряджатися частиною нерухомого майна, що знаходиться в будинку його матері, яку він успадкував. Позивач, з початку 2006 року, до дня подачі позову до суду відкрито, добросовісно та безперервно користується 1/ 4 частиною житлового будинку, постійно проживає в ньому, сплачує комунальні послуги, ремонтує за власні кошти. ОСОБА_2 не заявляла своїх прав власника.
Суд, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання.
ОСОБА_3 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
ОСОБА_3 зі ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
ОСОБА_3 ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс України набирає чинності з 01.01.2004, отже, за загальним правилом, встановленим нормою ст. 58 Конституції України, цей Кодекс не має зворотної дії в часі, тобто, не поширюється на правовідносини, які існували до введення його в дію. Разом з тим, згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст.344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на спірний об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати. Суд встановив, що період відкритого та добросовісного володіння позивачем 1/ 4 частками житлового будинку складає фактично 12 років.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що позивач дійсно відкрито і добросовісно володіє спірним майном понад 10 років, інші особи, які б претендували на спірне майно на нього не претендують, позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на 1/ 4 житловий будинок за позивачем підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13,76-82,89,258,259,265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 328,392,344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за набувальною давністю на 1/ 4 частину житлового будинку № 57 по вул. Свободи у м.Синельникове Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_7