Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 Справа №607/12119/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.

з участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудам по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ? частини цього ж житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позов мотивовано тим, що позивач не може оформити право на спадкове майно в нотаріуса через те, що відсутня державна реєстрація права власності на будинок.

Позивач в судове засідання не з'явилася, представник звернувся до суду із заявою, просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, просить розглядати справу у відсутності представника за наявними справі документами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла матір позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Тернопільській області.

За життя померла заповіту не складала.

Відповідно до довідки Буцнівської сільської ради від 22.06.2017 року №712 на день смерті ОСОБА_3 разом із померлою проживали чоловік ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

За життя заповіту ОСОБА_4 не складав.

Після його смерті ОСОБА_2 районною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №242/2018.

Відповідно до довідки Буцнівської сільської ради від 08.06.2017 року №75 на день смерті ОСОБА_4 і по теперішній час в житловому будинку була зареєстрована дочка ОСОБА_1.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2018 року державного нотаріуса ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька та матері, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4,5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні .

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_4 та ОСОБА_3, кожному з них належали частки по 1/2 будинковолодіння по АДРЕСА_1

Також, зважаючи на те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, до спірних правовідносин щодо спадкування застосовується Цивільний кодекс Української РСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщина на 1/2 належну їй, як члену колгоспного двору частку житлового будинку по АДРЕСА_1.

Так як померла заповіту не складала, після її смерті спадщину прийняли в силу ст. 549 ЦК Української РСР два спадкоємці першої черги - дочка ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_4, оскільки проживали на момент смерті із спадкодавцем та вступили в управління спадковим майном, а тому вони мають право спадкувати після її смерті по ? частки житлового будинку.

Відповідно до частини другої ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України (2003 року), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 належну йому, як члену колгоспного двору, частку житлового будинку по АДРЕСА_1 та ? частку вказаного житлового будинку, яку він успадкував, однак за життя спадщину не оформив після смерті своє дружини ОСОБА_3, разом -3/4 частки.

Заповіту померлий за життя не складав, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька, прийняла спадщину, так як на момент смерті проживала разом із батьком, а тому вона має право спадкувати після його смерті на ? частки житлового будинку.

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Тому, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1, має право спадкувати після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року - ? частки житлового будинку по АДРЕСА_1 та після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ? частки житлового будинку по АДРЕСА_1, однак право на спадщину не може оформити в нотаріальному порядку, відповідач позов визнав та таке визнання не порушує прав інших осіб, майнове право ОСОБА_1, підлягає судовому захисту, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 16,392,368,370, 1217, 1218, 1223 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року на ? частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 48.3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на ? частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 48.3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк