Справа № 1317/1657/2012 Головуючий у 1 інстанції: Міга Я.М.
Провадження № 22-ц/783/6512/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їхнього представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_5 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Позовна заява мотивована тим, він та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1968 року. Батьки його дружини - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проживали в АДРЕСА_1 де і були зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько його дружини - ОСОБА_15

Після смерті ОСОБА_15, ОСОБА_14 продовжувала проживати в даному будинку будучи зареєстрованою там.

21 грудня 1985 року ОСОБА_14 склала заповіт згідно якого житловий будинок в АДРЕСА_4 з надвірними будівлями заповіла своїй дочці а його дружині - ОСОБА_12

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_14.

Він з дружиною були зареєстровані в м. Червонограді, але з ранньої весни до пізньої осені проживали в АДРЕСА_2 продовжували обробляти город підтримувати в належному стані будинок, надвірні споруди, проводили текучі роботи.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року його дружина ОСОБА_16 - померла.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, яке знаходиться по АДРЕСА_3

Зазначав, що він з 1969 року разом із своєю дружиною вели господарство, а після смерті дружини він фактично прийняв спадщину, оскільки володіє і користується спадковим майном по даний час.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від 17 грудня 2012 року та 21 лютого 2013 року позивач на підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.392 ЦК України в редакції 2003 року позивач просив:

встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_16 після смерті ОСОБА_14, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року;

встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_16, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року;

визнати за ним ОСОБА_3 право власності на житловий будинок та господарські будівлі, який знаходиться по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.2-3; 42-43; 96-98).

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Сушненської сільської ради Радехівського району Львівської області: треті особи, які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визнання права власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_15 є його дідусь по батьковій лінії.

Від шлюбу ОСОБА_15 та ОСОБА_14 народилося двоє дітей - ОСОБА_17 - його батько, та ОСОБА_16, рідна сестра батька, його тітка та дружина позивача за первісним позовом ОСОБА_3

Його батько ОСОБА_17 28 грудня 1975 року одружився з ОСОБА_18

Від даного шлюбу народилося четверо дітей - він ОСОБА_5, а також ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_20, які для нього є рідними сестрами.

У 1985 році у віці 40 років помер його батько ОСОБА_17

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер його дідусь - ОСОБА_15, а ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла його бабуся по лінії батька - ОСОБА_14

Від шлюбу ОСОБА_12 з ОСОБА_3 народилося двоє дітей - ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

21 грудня 1985 року ОСОБА_14 склала заповіт на користь ОСОБА_16, проте на момент посвідчення заповіту майно ОСОБА_14 не належало по причині відсутності правовстановлюючих документів.

По своїй юридичній неграмотності та некомпетентності не знаючи змісту статті 1270 ЦК України він не звертався в державну нотаріальну контору або в суд із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визнання права власності на нерухоме майно.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_5 просив:

продовжити йому, спадкоємцю в порядку спадкової трансмісії, визначений строк звернення до суду, оскільки такий пропущений з поважних причин;

визнати за ним, спадкоємцем в порядку спадкової трансмісії, право власності на житловий будинок №21 по вул.Гагаріна в АДРЕСА_4 (т.1а.с.110-111).

Ухвалою попереднього судового засідання від 14 березня 2013 року зазначені позова були об»єднані в одне провадження (т.1 а.с.135-136).

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановити факту прийняття спадщини ОСОБА_16 після смерті ОСОБА_14, встановлення факту прийняття ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилася після смерті дружини ОСОБА_16 та визнання за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_5 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, треті особи які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визнання права власності на нерухоме майно - задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_3 як на майно колгоспного двору, яке належало ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_14 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на те, що її бабця ОСОБА_14, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, ще за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла її матері ОСОБА_16, яка перебувала у шлюбі ОСОБА_3 Таким чином, при житті ОСОБА_14 доля майна (будинку) була вирішена на користь її матері, і жодної згадки про ОСОБА_5 ні в заповіті, ні де інде не існувало.

Таким чином у її батька ОСОБА_3 є перевага при вирішенні питання належності спірного майна.

ОСОБА_5 ніколи не проживав у спірному будинку, жодної участі в його утриманні не брав, жодних коштів туди не вкладав.

У той же час, її батько ОСОБА_3 з 1969 року постійно проживав у даному будинку з ОСОБА_16 та її батьками - ОСОБА_15 та ОСОБА_21

Просить рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_3 задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їхнього представника ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2014 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_3 як на майно колгоспного двору, яке належало ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_14, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що останній має право на спадкування за правом представлення після смерті батька ОСОБА_17, який помер у 1985 році.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_14 перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали в АДРЕСА_4, де і були зареєстровані.

У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_17 та ОСОБА_12

04 серпня 1968 року ОСОБА_12 одружилася з ОСОБА_3

Від шлюбу ОСОБА_12 з ОСОБА_3 народилося двоє дітей - ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_17 8 грудня 1975 року одружився із ОСОБА_22.

Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач за зустрічним позовом), а також ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_20, які для нього є рідними сестрами.

У 1985 році у віці 40 років помер ОСОБА_17

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_13.

Після смерті ОСОБА_15, ОСОБА_14 продовжувала проживати в даному будинку,будучи зареєстрованою там.

21 грудня 1985 року ОСОБА_14 склала заповіт, згідно якого житловий будинок в АДРЕСА_4 з надвірними будівлями заповіла своїй дочці - ОСОБА_12 Даний заповіт не скасований і є чинним.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_14

На момент смерті ОСОБА_14 їй, згідно запису в погосподарській книзі, належав житловий будинок в АДРЕСА_4 правовстановлюючі документи на який спадкоємцями належним чином не оформлені.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_16

ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5 виповнилося 18 років, останній набув повної дієздатності.

З того часу (з ІНФОРМАЦІЯ_8 року) і по березень 2013 року (протягом 19 - ти років) ОСОБА_5 не вжив жодних дій щодо оформлення правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок АДРЕСА_3 та реєстрацію за собою права власності на це майно.

Дане питання стало актуальним для ОСОБА_5 лише з листопада 2011 року, після того, як з позовом звернувся ОСОБА_23 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю (т.1 а.с.8-9).

Відповідно до ст. 33, 36, 119 ЦПК України (в редакції від 2004 року який діяв на час розгляду справи в суді першої інстанції) на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Звертаючись у березні 2013 року до суду з позовом про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визнання права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 зазначив відповідачем лише Сушненську сільську раду Радехівського району Львівської області, у той же час, рішення по справі порушує права та інтереси на спірне майно ОСОБА_3 та ОСОБА_11, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Також не можуть бути задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_16 після смерті ОСОБА_14, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, встановлення факту прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_16, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таких позовних вимог ОСОБА_3 не заявлялося.

Звертаючись у вересні 2012 року до суду з позовом, ОСОБА_3 зазначив відповідачем лише Сушненську сільську раду Радехівського району Львівської області, у той же час, рішення по справі порушує права та інтереси на спірне майно ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції не навів мотивів відмови у позові, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і в цій частині, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2014 року скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. ст.374 ЦПК України з ухваленням нового рішення по суті спору.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Льівської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.