Постанова

Іменем України

25 липня 2018 року

м. Київ

справа № 756/2494/17-ц

провадження № 61-7678св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіальне управління юстиції у м. Києві, Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України,

треті особи: публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал», ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішенняАпеляційного суду м. Києва

від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г.,

Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіальне управління юстиції у м. Києві (далі - відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві), Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Сетам») про визнання недійсними та скасування електронних торгів та протоколу про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування державної реєстрації нерухомого майна.

Позовна заява мотивована тим, що в провадженні відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києвіперебуває виконавче провадження про стягнення боргу солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «АКБ «Траст-капітал» на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року. У процесі виконавчого провадження квартира, яка належить йому на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1, була виставлена на реалізацію з електронних торгів, які організовані та проведені ДП «Сетам». 15 лютого 2017 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги, на яких було реалізовано вказану квартиру. 02 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено договір про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до умов якого ОСОБА_7 прийняла на себе всі зобов'язання ОСОБА_1, які стосуються виконання ним умов кредитного договору від 25 березня 2011 року укладеного між ним та ПАТ «АКБ «Траст-капітал», у тому числі і пов'язаних з примусовим виконанням судового рішення на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року. 02 лютого 2017 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з відповідною заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, про що 07 лютого 2017 року було повідомлено відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві. Вважав, що у порушення норм частини другої статті 34, частини першої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не зупинив вчинення виконавчих дій до розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження по суті, чим допустив протизаконну бездіяльність, що в подальшому призвело до незаконної реалізації нерухомого майна позивача, яке є його єдиним житлом. Крім того, зазначав, що реалізація його нерухомого майна була проведена на підставі звіту про оцінку майна від 04 серпня 2016 року, який станом на день проведення електронних торгів 15 лютого 2017 року, втратив чинність, у зв'язку із збігом шестимісячного строку його дії, що не відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладеного, просив визнати недійсними та скасувати електронні торги та протокол проведення електронних торгів від 15 лютого 2017 року щодо продажу квартири АДРЕСА_1, а також скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н. М. 23 травня 2017 року та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за

ОСОБА_3 та видалити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 20543813.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними та скасовано електронні торги разом із протоколом проведення електронних торгів

від 15 лютого 2017 року щодо квартири АДРЕСА_1, яка була реалізована при виконанні виконавчого провадження відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у

м. Києві ДП «Сетам». Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 травня 2017 року. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 із видаленням з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 20543813.

Рішення районного суду мотивовано тим, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року апеляційні скарги ДП «Сетам» та ОСОБА_3 задоволено. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що на момент проведення електронних торгів, звіт про оцінку арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 129,80 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, був дійсним. Вказаний звіт був дійсний протягом шести місяців, тобто до внесення в систему СЕТАМ повідомлення про електронні торги, а тому був дійсний на період реалізації майна. Покупцем за укладеним договором купівлі-продажу є переможець торгів ОСОБА_3 ДП «Сетам», як організатором прилюдних торгів, в ході реалізації арештованого майна дотримано вимоги чинного законодавства.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті400 цього Кодексу.

Судом установлено, що у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження про стягнення боргу солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «АКБ «Траст-капітал» на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва

від 04 жовтня 2013 року. В процесі виконавчого провадження майно, яке належить ОСОБА_1, а саме трикімнатна квартира АДРЕСА_1, була виставлена на реалізацію з електронних торгів, які організовані та проведені державним ДП «Сетам».

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна станом на 04 серпня

2016 року ринкова (оціночна) вартість вказаного майна становить

2 млн 738 тис грн.

15 лютого 2017 року ДП «Сетам» проведено електронні торги, на яких було реалізовано квартиру АДРЕСА_1, переможцем яких став ОСОБА_3, про що складено протокол.

З урахуванням норм частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16 та від 12 жовтня

2016 року у справі № 6-1981цс16.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що на час проведення прилюдних торгів звіт про оцінку предмета іпотеки був чинним, оскільки час його складення - 04 серпня 2016 року, а час проведення торгів - 15 лютого 2017 року, тобто після збігу шестимісячного строку підписання звіту про оцінку майна, однак зазначений висновок і вказані порушення правил проведення прилюдних торгів не вплинули на результати торгів та не порушили права та інтереси ОСОБА_1

При цьому апеляційний суд вірно зазначив про недоведеність

ОСОБА_1 того, що ДП «Сетам» порушено правила проведення прилюдних торгів та зазначені ним порушення ДП «Сетам» правил проведення прилюдних торгів вплинули на результат торгів або порушили її права та законні інтереси, а згідно зі статтею 3 ЦПК України 2004 року та статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист лише у разі порушення її права.

Доводи касаційної скарги не дають правових підстав для встановлення порушення апеляційним судом норм процесуального права, не спростовують висновків суду. При вирішенні вказаної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що висновки апеляційного суду відповідають встановленим у справі обставинам, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін, відповідно до положень статті 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта