Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 336/2332/18

Провадження № 22-ц/778/2482/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року про відмову у відкритті провадження в складі судді Дацюк О.І. за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Зазначає, що перебуває на обліку у Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, яка станом на березень 2018 року становить 1592, 61 грн. Пенсія її чоловіка за серпень 2014 року складала 2913, 43 грн., а пенсія ОСОБА_1 за серпень 2014 року складала 1049, 00 грн., тобто її теперішня пенсія менше за пенсію її чоловіка за 2014 рік.

Зазначає, що постійно мешкала разом з ОСОБА_2, допомога, яка їй надавалася її померлим чоловіком за час їх спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі, зокрема, після виходу на пенсію, була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

20.03.2018 року вона звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 170/К-1 від 23.03.2018 року Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зазначило, щоб ОСОБА_1 надала документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї. У разі неможливості надати такі документи порадили звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні чоловіка та проживання однією сім'єю.

Враховуючи зазначене, просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення справи, порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції невірно трактував відповідь Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Також відповідно до ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні.

ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи - Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції не з'явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( а.с.39,40).

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності ( а.с.41).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що з заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні, вбачається спір про право, оскільки Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із втратою годувальника, що свідчить про незгоду суб'єкта владних повноважень з наявністю підстав для призначення такої пенсії.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Отже, в порядку окремого провадження може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні.

Слід зазначити, що на законодавчому рівні не визначено поняття - спір про право.

Однак, аналіз ст. 4 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що спір про право - об'єктивно виражене протиріччя волевиявлень двох сторін, що складається з вимоги одного боку і фактичного невиконання цієї вимоги з іншого боку.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не в повній мірі вивчив доводи заяви та не дав їм належну оцінку, не визначився з характером спірних правовідносин, оскаржувана ухвала не містить належно викладеної мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкриті провадження.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, тому на підставі п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Проте, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі. Зазначена вимога не може бути задоволена в даному апеляційному провадженні, оскільки апеляційним судом переглядається ухвала про відмову у відкритті провадження, а не рішення суду, ухвалене за результатами розгляду заяви по суті вимог. Вищезазначена заява про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні може бути переглянута апеляційним судом по суті заявлених вимог тільки після розгляду цієї заяви судом першої інстанції по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року про відмову у відкритті провадження в цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 липня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова