ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 402/204/18

провадження № 22-ц/781/1252/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Голованя А.М.

за участю секретаря Бодопрост М.М.,

учасники справи :

позивач ОСОБА_1,

представник позивача адвокат ОСОБА_2, діє на підставі ордера та угоди;

відповідач Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма «Нива»;

представник відповідача адвокат ОСОБА_3, діє на підставі довіреності;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма «Нива» на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2018 року у складі судді Ясінського Л.Ю., повний текст рішення складено 23 травня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Агрофірма «Нива» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма «Нива» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зазначав, що 01 квітня 2014 року померла його баба - ОСОБА_4, якій на праві приватної власності належала земельна ділянка №704 для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 4,29 га , розташована на території Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. 18 травня 2012 року між ОСОБА_4 та СТОВ "Агрофірма "Нива" був укладений договір оренди земельної ділянки, строком на десять років, який зареєстрований відділом Держкомзему в Ульяновському районі Кіровоградської області 18.05.2012 року.

20.11.2017 року він отримав свідоцтво про право власності за заповітом,та успадкував належну його бабусі земельну ділянку. Посилаючись на те, що пунктом 37 договору оренди землі, укладеного ОСОБА_4 та СТОВ «Агрофірма «Нива» від 18 травня 2012 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, але відповідач не погоджується розірвати договір, просив суд розірвати договір оренди землі № 173 від 18 травня 2012 року укладений між ОСОБА_4 та СТОВ «Агрофірма «Нива» (а.с. 1-6).

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, розірвано договір оренди землі №173, укладений між ОСОБА_4 та СТОВ Агрофірма "Нива", що зареєстрований 18 травня 2012 року відділом Держкомзему в Ульяновському районі Кіровоградської області,розподілено судові витрати (а.с. 85-88). Задовольняючи позов, суд виходив з того, що оскільки договором передбачена така умова для розірвання договору оренди землі, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, тому позов підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі СТОВ «Агрофірма "Нива" просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що пункт 37 спірного договору не передбачає, що договір обов?язково має бути розірваний в односторонньому порядку на вимогу нового власника. Суд не врахував специфіку набуття права власності на земельну ділянку, а саме в порядку спадкування. Пункт 37 договору підлягав би застосуванню у випадку набуття права власності на земельну ділянку з інших, ніж спадкування, підстав. Суд не взяв до уваги, що до позивача, який є спадкоємцем, переходять не тільки права, а й обов?язки орендодавця (а.с 94-96).

Апеляційне провадження відкрито 12 червня 2018 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 12 липня 2018 року (а.с. 104, 111).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Ульяновським районним судом Кіровоградської області (а.с. 116).

Позивач та його представник відзив на апеляційну скаргу СТОВ Агрофірми «Нива» не надали.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник СТОВ «Агрофірма «Нива» підтримала доводи апеляційної скарги а представник позивача заперечив проти них та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 листопада 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 796, є власником земельної ділянки № 704 площею 4, 2816 гектара, кадастровий номер :02:000:0704, яка розташована на території Кам?янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 325267, виданого Ульяновською РДА Кіровоградської області 11 квітня 2002 року.

01 квітня 2014 року ОСОБА_4 померла (а.с.9).

За час свого життя, 18 травня 2012 року ОСОБА_4, як орендодавець з одного боку та СТОВ "Агрофірма"«Нива», як орендар, уклали договір оренди землі № 173, за умовами якого орендодавець передала в оренду земельну ділянку № 704 площею 4,29 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кам?янобрідської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області строком на десять років. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Ульяновському районі Кіровоградської області, про що вчинено запис 18 травня 2012 року за № 02078 (а.с.12-14).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 6 ЦК України та ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов?язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У пункті 37 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Вказаний пункт договору є чинним та в установленому законом порядку недійсним не визнавався.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання передбачено статтею 32 Закону України "Про оренду землі.

Згідно ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Сторони договору орендодавець та орендар, скориставшись принципом свободи договору, за згодою між собою передбачили у пункті 37 договору оренди землі від 18 травня 2012 року умову про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Тому, оскільки така підстава припинення договору шляхом його розірвання передбачена в самому договорі, відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що якби право власності на земельну ділянку було набуто позивачем на підставі договору про відчуження земельної ділянки (купівля-продаж, дарування, міна тощо), в такому випадку сторони керувались би пунктом 37 спірного договору оренди землі, а оскільки позивач набув право власності на землю в порядку спадкування, до нього перейшли права та обов?язки орендодавця, то правовідносини сторін регулюються положеннями книги шостої Цивільного кодексу України «Спадкове право», є безпідставними. Такі доводи не грунтуються на нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Позивач успадкував права та обов?язки орендодавця за договором оренди землі від 18 травня 2012 року, укладеним між ОСОБА_4 та СТОВ «Агрофірма «Нива». Тому правовідносини сторін регулюються Законом України «Про оренду землі» ЗК України, ЦК України та договором оренди землі.

У пункті 37 спірного договору відсутні будь-які застереження щодо підстав переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, тому з урахуванням положень ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», цей пункт застосовується і у випадку переходу права власності на землю в тому числі і в порядку спадкування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, відсутні підстави для відшкодування СТОВ «Агрофірма «Нива» судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст. 374, ст.375, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» залишити без задоволення.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 липня 2018 року.

Головуюча суддя Л.В. Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_5