Справа № 604/689/18
Провадження № 2/604/325/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у підготовчому провадженні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання за ними права власності на земельні ділянки кадастровий номер 0:01:003:0001 площею 2,4701 га, та № :01:002:0001, площею 0,0339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 жовтня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до заповіту, посвідченого24 грудня 2012 року він є спадкоємцем щодо усього належного ОСОБА_2 майна, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Враховуючи те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯМ № 198251 втрачено спадкодавцем, в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості, а тому просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

ОСОБА_2 померла 01 жовтня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 158070, видане виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Підволочиського району, актовий запис №15.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно - земельна ділянка загальною площею 2,251 га, з яких: кадастровий номер 0:01:003:0001 площею 2,4701 га, та № :01:002:0001, площею 0,0339 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району, належна спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА № 198251 від 09 серпня 2005 року, виданого на підставі розпорядження № 251 від 18 квітня 2005 року Підволочиською РДА, що стверджується копією Державного акта та витягами з розрахунку про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

Із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Новосілківської сільської ради Підволочиського району 27 грудня 2012 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй права та обовязки на час смерті - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА № 390 від 17 травня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на день смерті проживала одна.

Як убачається з листа-розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 08 травня 2018 року №71/01-16 після смерті ОСОБА_2, померлої 01 жовтня 2013 року, заведено спадкову справу № 24/2014. До нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини. 28 січня 2016 року на підставі його заяви йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак у звязку із відсутністю Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, яким стверджується належність спадкового майна спадкодавцеві, спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки кадастровий номер 0:01:003:0001 площею 2,4701 га, та № :01:002:0001, площею 0,0339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.

З письмових пояснень позивача судом встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений спадкодавцем, що також стверджується відміткою у газеті «Гомін Волі», згідно якої Державний акт на земельну ділянку серії ЯМ № 198251, виданий 09 серпня 2005 року на імя «Стемпель Євгенія Іванівна» втрачений.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 щодо земельної ділянки загальною площею 2,5 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, однак у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА №198251 втрачено спадкодавцем, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та використати належне йому право власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2,4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 328,380,392,1220,1221,1222,1223,1233,1234,1235,1268 ЦК України, суд-

-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 до Скалатської міської ради Тернопільської області, юридична адреса: м. Скалат вул. Грушевського, 2, Підволочиського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 жовтня 2013 року, право власності на земельну ділянку загальною площею 2,251 га, з яких: кадастровий номер 0:01:003:0001 площею 2,4701 га, та кадастровий номер № :01:002:0001, площею 0,0339 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА № 198251 від 09 серпня 2005 року, виданого на підставі розпорядження № 251 від 18 квітня 2005 року Підволочиської районної державної адміністрації в Тернопільській області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4