У Х В А Л А

15 червня 2018 року

м. Київ

справа № 757/65718/17-ц

провадження № 61-34920ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованих будівельних конструкцій,

ВСТАНОВИВ :

27 квітня 2018 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва

від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва

від 15 лютого 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга надіслана заявником до суду касаційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва

від 16 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду м. Києва

від 15 лютого 2018 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції вона та її представник не отримували. 11 квітня 2018 року її представник звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та про надання запису судового процесу, однак під час ознайомлення з матеріалами справи, постанови Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року матеріали справи не містили, оскільки частина матеріалів справи передана до суду апеляційної інстанції. Таким чином заявник посилається на те, що було вжито всіх можливих заходів щодо отримання копії оскаржуваної постанови. Вважає, що саме ця обставина є підставою поновлення процесуального строку.

Вищезазначені доводи заявника щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, оскільки процесуальний обов'язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК Українистрок покладено саме на заявника; доводи, на які посилається заявник, не є поважною причиною пропуску передбаченого процесуальним законом строку.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази поважності пропуску такого строку.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун