Справа № 641/3837/13-ц
Номер провадження 2/629/450/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Габор В.В.,
представника позивача - Кобзаря С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
З листа Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» № Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018 року вбачається, що з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».
Представник позивача у судовому засіданні проти відзиву заперечував, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач та її представник - адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнали, просили застосувати строки позовної давності та в задоволення позову відмовити, також просили розглядати справу за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що 19.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) було укладено договір № DNH4KP27221944, предметом якого стало надання кредиту у розмірі 2697,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.10.2007 року, в порядку та на умовах, визначених Договором.
Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст. 527 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань.
Відповідно до частини четвертої статті 265 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
За змістом норми початок перебігу позовної давності пов`язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).
Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності.
Із розрахунку заборгованості за договором № DNH4KP27221944 від 19.04.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 припинила оплату чергових платежів з 22 травня 2006 року, тобто з 22.06.2006 року у відповідача виникла заборгованість.
Розрахунок заборгованості був здійснений станом на 18.02.2013 року, а позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла до суду 17.04.2013 року.
Заперечуючи проти позову відповідач та її представник просили суд застосувати до позовних вимог позивача наслідки пропуску строку позовної давності.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
З наведеного вище, суд приходить до висновку що, позивачем пропущений строк позовної давності по вимогах даного позову, він звернувся до суду із вимогою про захист свого цивільного права за межами позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ч.4ст.267 ЦК України.
Таким чином, враховуючи викладене вище та те, що відповідач ОСОБА_3 та її представник просили застосувати строк позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,527,530,549,551,612,616,625,629,1049,1054 ЦК України, ст.ст.12,13,81,141,142,200,206,258,259,263-265 ЦПК України, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи також до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 21.02.2006 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя О.Г. Попов