Справа № 523/8767/17
Провадження №2/523/350/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В. В.,

при секретарі Вальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом в якому просив визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4 В,І., та неповнолітню ОСОБА_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням з підстав передбачених ст. 405 ЦК України. В обґрунтування вимог посилалася на те, що він є наймачем кімнат №№ 414,421 в буд. 27 по вул. Шилова в м. Одесі. Відповідачі є колишніми членами його сімї та які понад пять років в кімнатах не мешкають, місце їх проживання невідоме, особистих речей відповідачів в кімнатах не має, витрат по оплаті комунальних послуг вони не несуть, кореспонденцію вони за зазначеною адресою не отримують. Таким чином, просив позов задовольнити. Також надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 64).

Відповідачі вимогу позову не визнали, надали письмові заперечення та докази на підтвердження заперечень проти позову. Також від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в судове засідання не зявився.

Рішення у справі ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що кімнати №№ 414, 421, в буд. № 27, по вул. Шилова в м. Одесі належать місцевій раді. Наймачем зазначених кімнат є ОСОБА_1, що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Пересипський» (а.с. 7). Також в зазначених кімнатах проживають та мають зареєстроване місце проживання колишня дружина наймача ОСОБА_2, син колишньої дружини ОСОБА_3, та внучка колишньої дружини неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою (а.с. 3), а також актом про проживання в кімнатах від 31.01.2017р., (а.с. 34), відповіддю Суворовської райадміністрації про неможливість відкриття окремого рахунку на кімнати від 04.05.2017р., довідкою про рух коштів по оплаті наданих комунальних послуг які здійснювала ОСОБА_2В, за період з серпня 2014р., по теперішній час на загальну суму 70 843,88 грн., (а.с. 37-62).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У виниклих правовідносинах обовязок доказування не проживання відповідачів, за зареєстрованим місцем проживання, покладається на позивача. Разом із тим, ОСОБА_1, не довів та не надав жодного належного доказу на підтвердження не проживання відповідачів у квартирі, та докази надані відповідачами в повному обсязі спростовують твердження позивача про їх не проживання, а припинення сімейних відносин між наймачем та членами його сімї не є підставою для втрати права користування жилим приміщенням.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1, на вимоги ст. 405 ЦК України, як на підставу позову, оскільки зазначена норма цивільного законодавства не регулює виниклі правовідносини, а регулює правовідносини, які виникають між власником та членами його сімї, тобто коли квартира (житловий будинок) перебувають у приватній власності громадянина, а не тоді, коли власником є держава, або орган місцевого самоврядування. Отже, позивач не вірно визначився із підставою для звернення до суду, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України, але з таких підстав позивач до суду не звертався.

З іншими вимогами або з інших підстав ОСОБА_1, до суду не звертався.

На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.07.2018 року.

Суддя: