Справа № 367/3668/18
Провадження №6/367/139/2018
УХВАЛА

Іменем України

02 липня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду подання головного державного виконавця Ірпінського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

До суду надійшло подання головного державного виконавця Ірпінського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно виконавчого листа № 367/389/15-ц виданого Ірпінським міським судом Київської області 12.08.2016 р., про стягнення заборгованості за кредитним договором повинна сплатити на користь ТОВ «БІ ЕЛ ОСОБА_4» борг в сумі 33 090,12 грн. Згідно подання, боржник по теперішній час борг не сплачує. Відповідно до виконавчого листа, боржник проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак потрапити до даного помешкання державному виконавцю не вдалось, про що складені відповідні акти від 07.11.2016 та 19.10.2017. На даний час місце знаходження боржника зясувати не можливо. В звязку з цим, державний виконавець просить оголосити розшук на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою, котра міститься в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливо розглядати справу у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали подання, вважає, що подання не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.01.2016 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ОСОБА_4» задоволено повністю. Розірвано кредитний договір № 29/03/13КМ-2 від 29.03.2013 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ОСОБА_4» та ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_3 (08298, Київська область, Ірпінський район, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 17- А, кв. 22, паспорт серії № МЕ 108203 виданий Ірпінським МВ УМВС України в Київській області 31.07.2002 року, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором № 29/03/13КМ-2 від 29 березня 2013 року у сумі 32 002,34 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 (08298, АДРЕСА_1, Паспорт серії № МЕ 108203 виданий Ірпінським МВ УМВС України в Київській області 31.07.2002 року, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ОСОБА_4» судові витрати у сумі 1087,78 грн.

Вищевказане заочне рішення набрало законної сили 08.08.2016.

На виконання рішення Ірпінським міським судом Київської області 12.08.2016 було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Ірпінського ВДВС ГТУЮ у Київській області від 19.08.2016 відкрито виконавче провадження № 51992801.

Згідно матеріалів справи вищевказану постанову державного виконавця було відправлено боржнику за адресою: АДРЕСА_2, однак вона повернулась адресату за закінченням терміну зберігання.

Постановою державного виконавця Ірпінського ВДВС ГТУЮ у Київській області від 29.08.2016 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

07.10.2016 державним виконавцем Ірпінського ВДВС ГТУЮ у Київській області направлено виклик боржнику.

07.11.2016 державним виконавцем Ірпінського ВДВС ГТУЮ у Київській області складено акт про неможливість потрапити до помешкання боржника за адресою: АДРЕСА_2 у звязку з тим, що вдома нікого не було.

Постановою державного виконавця Ірпінського ВДВС ГТУЮ у Київській області від 12.07.2017 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника. Дану постанову направлено в тому числі боржнику.

19.10.2017 державним виконавцем Ірпінського ВДВС ГТУЮ у Київській області складено акт про неможливість потрапити до помешкання боржника за адресою: АДРЕСА_2 у звязку з тим, що вдома нікого не було. Встановити чи дійсно боржник проживає за вищевказаною адресою не вдалось.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інформація про зареєстровані на боржника авто відсутня, на рахунку боржника у ПАТ КБ «Приватбанк» кошти відсутні, боржник ніде не працює та не отримує заробітну плату чи пенсію.

Положеннями статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 рокуза № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов'язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України», суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обов'язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

Згідно із п. 10 ч. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування), чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З наданих державним виконавцем матеріалів подання не можна однозначно встановити чи обізнаний боржник з постановою від 19.08.2016 про відкриття щодо нього виконавчого провадження № 51992801, постановою від 29.08.2016 про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, постановою від 12.07.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, тощо, оскільки відсутні підтвердження про їх отримання. Таким чином, матеріали подання не містять жодного доказу в підтвердження умисного ухилення боржником від виклику до ВДВС чи ухилення від виконання рішення суду.

При цьому відсутні дані щодо встановлення державним виконавцем у період з серпня 2016 по травень 2018 відомостей про зареєстроване місце проживання боржника шляхом надіслання відповідних запитів до адресно-довідкового підрозділу, що має важливе значення при зверненні до суду з відповідним поданням.

За таких обставин суд вважає, що подання є передчасним та на даний час задоволенню не підлягає, при цьому заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтувань необхідності розшуку боржника та наданням відповідних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 36 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.18, 260, 438 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ірпінського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Копію ухвали направити державному виконавцю для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк