АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 30
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (треті особи: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватні нотаріуси Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та ОСОБА_8) про визнання права власності, витребування майна,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом, яким просила визнати за нею у порядку спадкування за заповітом померлої 09.01.2015р. ОСОБА_9 право власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпро та про витребування на її користь вказаного домоволодіння від ОСОБА_2 В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилалася на те, що при оформленні спадщини на підставі заповіту ОСОБА_9 виявлено, що належне останній вказане домоволодіння було відчужене за посвідченим 31.08.2000р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договором ОСОБА_4, який 27.03.2015р. відчужив його ОСОБА_5, а останній 13.11.2015р. відчужив його ОСОБА_2 15.08.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 повідомлено, що 31.08.2000р. договір купівлі-продажу спірного домоволодіння між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, не посвідчувався. 27.08.2015р. вказана інформація підтверджена і Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області. ОСОБА_9 проживала у своєму домоволодінні до смерті разом з сином ОСОБА_10, ОСОБА_4, як за її життя, так і після її смерті у домоволодіння не вселявся, а його право власності зареєстровано лише 27.03.2015р. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2015р. дії приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 на спірне домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2000р. та щодо реєстрації права власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.2015р. визнано протиправними зі скасуванням реєстрації їх права власності.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2017р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, ухвалено визнати за нею право власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпро у порядку спадкування за заповітом померлої 09.01.2015р. ОСОБА_9 та витребувано вказаного домоволодіння від ОСОБА_2 на її користь.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане рішення суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не врахування судом того, що право витребування майна належить лише його власнику, не встановлення судом відсутності волі ОСОБА_9 на відчуження домоволодіння 31.08.2000р. та не визнання недійсними договорів відчуження спірного домоволодіння.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно виданого 08.04.1998р. свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_9 успадкувала належне померлому 23.05.1994р. ОСОБА_11 домоволодіння №11 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ. 22.04.1998р. право власності ОСОБА_9 зареєстровано у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.21 т.1). Рішенням виконкому Жовтневої у м.Дніпропетровську ради від 14.03.1975р. адреса домоволодіння №11 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ перейменована на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна (а.с.63 т.1).

16.07.2013р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори посвідчено заповіт ОСОБА_9, за яким усе що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, у тому числі, й усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, нею заповідано ОСОБА_3 16.07.2013р. заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі (а.с.57,58 т.1).

09.01.2015р. ОСОБА_9 померла (а.с.59 т.1). 10.02.2015р. ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9 (а.с.61 т.1). За виданою Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 10.02.2015р. у Спадковому реєстрі зареєстровано відкриття спадкової справи після померлої ОСОБА_9 (а.с.60 т.1, а.с.122-174 т.2). Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 від 10.07.2015р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої ОСОБА_9 з посиланням на виявлення інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2015р. факту реєстрації права власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ за іншим громадянином ОСОБА_5, який придбав його у ОСОБА_4 (а.с.75,76 т.1).

За відомостями зазначеної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно факту реєстрації права власності рішенням приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 27.03.2015р. за №20346042 (запис №9207039) вчинено реєстрацію права власності ОСОБА_4 на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ на підставі договору купівлі-продажу, виданого 31.08.2000р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Рішенням приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 27.03.2015р. за №20346042,№20344958, (записи №9209690, №9210135) вчинено реєстрацію права власності ОСОБА_5 на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ відповідно у частках ? та ? на підставі договорів купівлі-продажу, виданими цим же приватним нотаріусом 27.03.2015р. (а.с.73,74,173-175,193-195 т.1, а.с.7 т.2).

Між тим, 15.08.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_3 про те, що договір купівлі-продажу від 31.08.2000р. на імя ОСОБА_4 щодо домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ нею не посвідчувався, у реєстрі нотаріальних дій не реєструвався (а.с.78 т.1). Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області 27.08.2015р. ОСОБА_3 повідомлено, що за результатами розгляду її скарги встановлено відсутність вчинення 31.08.2000р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ (а.с.79,80 т.1).

За відомостями КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради станом на 31.12.2012р. право власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ у цілому зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.04.1998р. (а.с.108-120 т.2).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2015р. за позовом ОСОБА_3 визнано протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо реєстрації права власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скасовано відповідні рішення вказаного приватного нотаріуса про державну реєстрацію їх права власності за №20338639, №20344958, №20346042 від 27.03.2015р. При постановленні вказаного рішення суд встановив, що на підставі ст.227 ЦК України та ч.4 ст.55 Закону України «Про нотаріат» у редакціях станом на 31.08.2000р. договір купівлі-продажу жилого будинку мав бути нотаріально посвідчений за місцезнаходженням вказаного будинку та зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої ради. Доказів про посвідчення 31.08.2000р. вказаного договору купівлі-продажу домоволодіння №31 по вул.Лабораторна та реєстрацію права власності ОСОБА_4 у порядку, передбаченому законом на вказану дату, суду не надано. При реєстрації 27.03.2015р. права власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2000р. приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 шляхом відповідних запитів до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» не пересвідчився про реєстрацію відповідної нотаріальної дії щодо посвідчення 31.08.2000р. договору купівлі-продажу та про реєстрацію права власності ОСОБА_4, порушив Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та прийняв для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Встановивши невідповідність договору купівлі-продажу від 31.08.2000р. та дій нотаріуса вимогам ст.ст.15,24,55 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень суд прийшов до висновку про те, що зазначений договір купівлі-продажу не мав юридичної сили, а приватний нотаріус правових підстав для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.81-90 т.1).

Після ухвалення вказаного судового рішення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 13.11.2015р. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна відповідно на підставі посвідчених цим же нотаріусом договорів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 13.11.2015р. щодо купівлі-продажу останнім часток домоволодіння (а.с.99-101,114,115,172,219 т.1, а с.1-4 т.2).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2017р. за позовом ОСОБА_3 визнано протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 щодо реєстрації права власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ за ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу часток домоволодіння від 13.11.2015р.та скасовано відповідні рішення вказаного приватного нотаріуса про державну реєстрацію його права власності. При цьому суд виходив з визнання протиправними дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо реєстрації прав власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ, того, що ОСОБА_5 не набув права власності за договорами купівлі-продажу від 27.03.2015р. та не мав права на розпорядження ним, у звязку з чим у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 не малося правових підстав для реєстрації права власності за ОСОБА_2 (а.с.177-179 т.2).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.319,321,386,392,1218,1220,1233,1268,1270 ЦК України ухвалив рішення про визнання за ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом померлої 09.01.2015р. ОСОБА_9 право власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпро та витребувано вказаного домоволодіння від ОСОБА_2 на її користь.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на не врахування судом першої інстанції того, що право витребування майна належить лише його власнику не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до положень ч.1,2 ст.1220, ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто, з дня смерті спадкодавця. А тому з врахуванням вказаних вимог закону успадковане за заповітом померлої 09.01.2015р. ОСОБА_9 домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпро фактично належить ОСОБА_3 з дня смерті спадкодавця. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на не встановлення судом відсутності волі ОСОБА_9 на відчуження домоволодіння 31.08.2000р. та не визнання недійсними договорів відчуження спірного домоволодіння також не можуть бути прийняті до уваги. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпро належало ОСОБА_9 до її смерті та із її володіння не вибувало. Будь-яких належних доказів щодо наявності у неї волевиявлення на відчуження домоволодіння 31.08.2000р. не містять ні матеріали справи, ні апеляційна скарга. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДММС України в Дніпропетровській області та домової книги за адресою домоволодіння №31 по вул.Лабораторіна у м.Дніпропетровськ значилися зареєстрованими лише ОСОБА_9 з 27.04.1998р. та її син ОСОБА_10 - з 24.01.2005р. (а.с.19,27,64,65 т.1). Саме за участю ОСОБА_9 складені договір користування електричною енергією від 15.05.2007р. та акт технічної перевірки електролічильника від 28.01.2011р. за адресою належного їй домоволодіння (а.с.29-36 т.1). Згідно квитанцій за період з 2008 по 2014р.р. ОСОБА_9 здійснювалися оплати комунальних послуг за адресою спірного домоволодіння (а.с.37-56 т.1). Факт укладення та посвідчення 31.08.2000р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від імені ОСОБА_9 договору купівлі-продажу домоволодіння категорично заперечувався безпосередньо самим цим нотаріусом як на стадії розгляду справи судом першої інстанції, так і при розгляді апеляційним судом (а.с.203 т.3). Факт реєстрації права власності ОСОБА_9 на спірне домоволодіння з 1986 року та відсутність перереєстрації права власності (переходу права власності) на іншу особу до 31.12.2012р. також підтверджувалося КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» як на стадії розгляду справи судом першої інстанції, так і при розгляді апеляційним судом (а.с.205 т.3). Таким чином договір купівлі-продажу спірного домоволодіння від 31.08.2015р. фактично вчинений не був, що саме по собі виключає визнання його недійсним. Перереєстрація права власності з ОСОБА_9 на ОСОБА_4 здійснена 27.03.2015р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, вже після смерті ОСОБА_9 Більш того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2015р. визнано протиправними зазначені дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо реєстрації права власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ як відносно ОСОБА_4, так відповідно і відносно ОСОБА_5 При цьому судовим рішенням встановлено, що договір купівлі-продажу від 31.08.2000р. взагалі не мав юридичної сили, а приватний нотаріус не мав правових підстав для проведення державної реєстрації права власності ні ОСОБА_4, ні наступного набувача ОСОБА_5 Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2017р. також визнано протиправними і дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 щодо реєстрації права власності на домоволодіння №31 по вул.Лабораторна у м.Дніпропетровськ за ОСОБА_2 та встановлено, що ОСОБА_5 не набув права власності на спірне домоволодіння за договорами купівлі-продажу від 27.03.2015р. та не мав права на розпорядження ним, у звязку з чим у приватного нотаріуса не малося і правових підстав для реєстрації права власності за ОСОБА_2 Зазначені обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, та в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не спростовані. Крім того, не встановлено апеляційним судом і порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.