Справа № 279/1670/18
Номер рядка звіту 48
Провадження № 2/279/1040/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В : Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 30.08.2003 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Іх сімейне життя не склалось, через різні погляди на життя, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, чоловік не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім"ї, піклуватися про побудову сімейних стосунків на почуттях взаємної любові, поваги та дружби, майже три останні роки вони проживаючть окремо, сімейних відносин не підтримують. Просила шлюб розірвати.

Сторони до суду не з"явились, позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, справу розглянуто у відсутність сторін без фіксації технічними засобами на підставі наданих доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 30.08.2003 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №315. Мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.110,112,113,115 Сімейного Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 30.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №315 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу не змінювати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: Невмержицька О.А.