Справа № 635/1913/18
Провадження № 2/635/1738/2018
04 липня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участю секретаря Токарук Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_3, звернулась до суду з позовною заявою в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову зазначила, що після смерті матері ОСОБА_4 стала власником будинку АДРЕСА_1. З 03 вересня 1999 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано рішенням Харківського районного суду від 09 квітня 2009 року. В період перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем відповідач ОСОБА_2 з дозволу власника будинку - матері позивача ОСОБА_4 формально зареєстрував своє місце проживання в будинку за вищевказаною адресою, однак фактично там не проживав. Відповідач припинив бути членом сім'ї позивача внаслідок фактичного припинення шлюбних відносин в 2008 році, та внаслідок наступного розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Угоди про найм чи безоплатне користування житлом між позивачем та відповідачем не укладались, тому правові підстави для користування відповідачем майном позивача (житловим будинком) відсутні.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, її представник ОСОБА_3 надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно достатті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №106240497 від 05 грудня 2017 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно відомостей із будинкової книги, за адресою: АДРЕСА_1 з 17 лютого 2001 року значиться зареєстрованим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2009 року по справі №2-1353/2009 про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, яке набрало законної сили, а також свідоцтвом серії НОМЕР_3 про розірвання шлюбу, виданим 10 лютого 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_5, останній з літа 2016 року з дозволу позивача ОСОБА_1 з родиною проживає за адресою: АДРЕСА_1. З часу проживання в будинку за вказаною адресою, ОСОБА_5 відповідача ОСОБА_2 в будинку не бачив, з ним не знайомий, про факт минулого проживання ОСОБА_2 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, від сусідів та від родичів ОСОБА_1 не чув.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу /ст.60 ЦПК України/.
Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є членом сім'ї позивача.
Згідно ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач не являється співвласником вищевказаного житлового будинку, не укладав з позивачем договір найму житлового приміщення, щлюб між позивачем та відповідачем розірвано, тому ОСОБА_2 не має жодних підстав для проживання в спірному будинку та користування ним.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачу у користуванні спірною квартирою в матеріалах справи також відсутні.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні /ст. 321 ЦК України/.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
У зв'язку з вищенаведеним, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Апеляційного суду Харківської області.
На підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 09 липня 2018 року.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.
відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.
Повне рішення буде складено у строк не більше як десять днів з дні закінчення розгляду справи.
Суддя О.В. Назаренко