пр. № 2/759/5673/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що зареєстроване на ім'я відповідачки ОСОБА_2, а саме - на АДРЕСА_1, вказуючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову, виходячи із предмету позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому посилаючись на вищезазначене просить заяву задовольнити.

Вказана заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

12.12.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святоинського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.05.2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

13.06.2018 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду м.Києва з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 04.07.2018 року рішення суду від 10.05.2018 року скасоване, справа призначена до судового розгляду в загальному порядку на 19.07.2018 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить поділити спільне майно подружжя та визнати за ним право власності на ? частину АДРЕСА_1

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з інформаційної довідки зКП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.1998 року.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

В порядку забезпечення позову, накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначити дані стягувача: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_2).

Зазначити дані боржника: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_3).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.П'ятничук