Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2622/17
номер провадження 2/215/174/18
27 червня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Бисовій В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/2622/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Тернівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 року по 24.11.2015 року. Під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилась спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки на час реєстрації народження дитини у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюб між ним та відповідачем розірвано не було, батьком дитини записали його. Під час бесіди в 2017 році, ОСОБА_2 повідомила його, що їхня спільна дитина народжена від нього. У зв'язку з чим він просив відповідачку провести експертизу ДНК, задля встановлення родинних стосунків з ОСОБА_4. Вважає, що ОСОБА_4 не є його дитиною, а тому просив позов задовольнити та виключити з актового запису № 134 від 18 лютого 2011 року про народження дитини ОСОБА_4, вчиненого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, дані про те, що її батьком є ОСОБА_1.
Ухвалою суду від 03 липня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.
23 серпня 2017 року справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду у судовому засіданні.
17 січня 2018 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про призначення судово-генетичної експертизи.
Ухвалою суду від 17 січня 2018 року клопотання представника позивача задоволено, по справі призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено.
26 квітня 2018 провадження по справі відновлено, в зв'язку з поверненням ухвали про проведення експертизи без виконання, у зв'язку з неявкою громадянки ОСОБА_2 з дитиною на експертизу.
У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення судом.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами.
У судове засідання відповідач не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, а саме у судові засідання на 19.10.2017 р. та 13.11.2017 р., 13.12.2017 р., 17.01.2018 р., 31.05.2018 р. та 27.06.2018 р., однак конверти повернулися до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, в якому просив розглянути справу без їх присутності та повідомив про відсутність заперечень проти заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечують проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).
Відповідно до статті 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 295. Прізвище ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с. 6- зворотній бік).
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Так, відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разідоведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини № 134 від 18 лютого 2011 року, складеного Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження ОСОБА_4, записаний позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2.

Для підтвердження кровного споріднення дитини та позивача за клопотанням представника позивача судом була призначена судово-генетична експертиза, для встановлення чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, ухвала суду повернута експертною установою КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» без виконання, в зв'язку з неявкою громадянки ОСОБА_2 з дитиною на експертизу у призначені дні, а саме: 12.03.2018 року та 10.04.2018 року.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення,може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК (1618-15) може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Відповідачка ОСОБА_2 двічі не з'явилась до експертної установи, а тому суд вважає, що відповідачка визнала факт того, що ОСОБА_1 не є батьком її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач доклав можливих зусиль для доведення того, що він не є батьком дитини, батьком якої він записаний. Будь-яких доказів, які б доводили безпідставність вимог позивача відповідачем не подано та враховуючи, що відповідачем не спростовано походження дитини від позивача, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 640 гривень з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Тернівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, - задовольнити.

Виключити з актового запису № 134 від 18 лютого 2011 року про народження дитини ОСОБА_4, вчиненого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, дані про те, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2018 року.

Суддя: