БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1899/17
Провадження № 2-о/497/12/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю заявника ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа орган опіки та піклування Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 року позивач звернулася до суду з заявою про визнання її рідного брата ОСОБА_4 недієздатним, посилаючись на те, що її рідний брат страждає на психічне захворювання, яке істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В своїй заяві просила призначити у справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану та дієздатності рідного брата ОСОБА_4, 03.04.1949р.народження.

Заявник у судовому засіданні підтримала заяву, наполягала на її задоволенні, просила визнати її брата ОСОБА_4 недієздатним, та призначити її його опікуном, пояснивши, що раніше ним опікувалися батьки, які померли, тому брат наразі проживає з нею, заявницею і вона ним опікується, проте, щоб отримувати пенсію та здійснювати інші юридичні дії в інтересах брата, потрібно оформити опікунство і вона має для цього можливість і бажання, оскільки наразі є брату найріднішою людиною.

Представник заінтересованої особи - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав суду заяву, що вимоги заявника про визнання її брата недієздатною особою - підтримав, просив задовольнити, розглянути справу за його відсутністю.

Розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заявника, документи, надані органом опіки та піклування, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 та подання Органа опіки та піклування Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Главою 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 2-18ОД №098527 від 01.11.2011 року, є інвалідом І групи з дитинства безстроково (а.с.8).

Заявниця ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_4 (згідно свідоцтва про її та його народження, - їх батьками є ОСОБА_4І та ОСОБА_6 (а.с. 5-6), мешкає разом з ним однією сімєю та здійснює догляд за ним (згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 29.11.2017 року за №3196). Через стан свого здоровя ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку він отримує, не може самостійно себе обслуговувати.

Відповідно до ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи на підставі ч.1ст.239 ЦПК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №238 від 06.06.2018року Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді "Глибокої розумової відсталості резидуально - органічного генезу зі значними порушеннями поведінки та емоцій, що потребують догляду та лікування" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F73.1 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому за своїм психічним станом потребує встановдення над ним опіки.

Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4, недієздатним, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Заявниця не заперечує проти призначення її опікуном над братом ОСОБА_4 що було нею особисто підтверджено у судовому засіданні, та надано письмову заяву. Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України, - щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.

За таких обставин, в інтересах ОСОБА_4, суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку, та вважає доцільним призначити заявницю ОСОБА_3 опікуном її рідного брата ОСОБА_4

Згідно приписів ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Згідно ч.1ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобовязаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст.15, 16, 36, 39, 41, 60, 64 ЦК України,ст.ст.2, 10, 78-80, 89, 263, 299-300 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_7, зацікавлена особа орган опіки та піклування Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_4.

Призначити опікуном недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - його сестру ОСОБА_7, 28.05.1958року народження, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає у с.Кубей (колишня назва - с.Червоноармійське) Болградського району Одеської області, вул.9 Травня,26.

Встановити строк дії даного рішення - два роки з моменту набрання законної сили.

Копію рішення після набрання ним законної сили - надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Розяснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше пятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 02.08.2018 року.

Головуючий __________ суддя А.В. Кравцова

Присяжні: __________ ОСОБА_1

__________ ОСОБА_2