Справа № 219/7193/18
Провадження № 2-о/219/899/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Бахмутсько- Лиманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшла заява ОСОБА_1, згідно якої вона просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Єнакієве Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Єнакієве Донецької області.

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Єнакієве померла мати заявника - ОСОБА_2. З метою реєстрації факту смерті і отримання відповідного свідоцтва заявник звернувся до Єнакієвського міського відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Єнакієве Донецькій області та отримала відповідне свідоцтво про смерть. Однак, пізніше дізналась, що воно є не дійсним, оскільки згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. З метою реєстрації факту смерті та отримання документа, який це підтверджує - свідоцтва про смерть належного зразку, ОСОБА_1 звернулася до Бахмутський МВ ДРЦС та отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її матері та отримання свідоцтва про смерть у відповідності до чинного законодавства України та оформлення права на спадщину. За цих обставин ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник заінтересованої особи, Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 11.07.2018 року надав до суду заяву (вх. № 21460), згідно якої просив справу розглядати без участі представника відділу та винести рішення у відповідності до діючого законодавства, проти заявлених вимог не заперечував.

Представник заінтересованої особи, Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з'явився, 13.07.2018 року (вх. № 21764) від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 6.08.1969 року, заявник (дівоче прізвище ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що зроблено відповідний запис за № 678. Батьками дитини записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_2 від 5.08.1989 року) 5 серпня 1989 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, актовий запис № 669. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.8).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року та довідки про причину смерті (до форми № 106/у НОМЕР_3), виданих Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Єнакієве», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 72 років, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз (а.с.10-11).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 померла в м. Єнакієве Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, вона отримала свідоцтво про смерть (серії ДНР № НОМЕР_4, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 року Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР) (а.с.12), однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно видане на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-96/4066 від 4.07.2018 року, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та вказано, що форма документу, наданого заявником, а саме: свідоцтво про смерть № НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с.15).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов'язків (оформлення спадщини).

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою.

В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний ним факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті ОСОБА_2

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та встановлює факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Єнакієве Донецької області.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 4,5,12,13,14,81 315-318 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. п. 13,18Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Єнакієве Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Єнакієве Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а заінтересованими особами - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя -

О.М.Павленко