Справа № 266/2753/18
Провадження № 2/266/714/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової К.Р.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: Друга маріупольська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 01.03.2016 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 38-А по вул. Богдана в м. Маріуполі та земельної ділянки, площею 0,0732 га за тією ж адресою. Крім того зазначено, що вона, як єдиний спадкоємець після смерті батька, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Так, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 38-А по вул. Богдана в м. Маріуполі, який він успадкував після смерті його матері ОСОБА_3 Проте, постановою нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця. Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку № 38-А по вулиці Богдана в м. Маріуполі, кадастровий номер № :01:007:0920 після смерті батька ОСОБА_2.

Під час судового розгляду справи, позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № 38-А по вулиці Богдана в м. Маріуполі, кадастровий номер № :01:007:0920 після смерті бабусі ОСОБА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила уточнені позовні вимоги задовольнити, розгляд справи провести без її участі.

В судове засідання представник відповідача Маріупольської міської ради ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, в судове засідання надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа - Друга маріупольська державна нотаріальна контора надала на адресу суду лист, в якому просили проводити розгляд справи без представника нотаріальної контори, не заперечували проти задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що власником земельної ділянки № 38-А по вулиці Богдана в м. Маріуполі, кадастровий номер № :01:007:0920, площею 0,0732 га є ОСОБА_3, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. (а.с.13)

Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 635342 від 07.08.2012 року, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла 06 серпня 2012 року. (а.с.26)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді належної їй земельної ділянки № 38-А по вулиці Богдана в м. Маріуполі, кадастровий номер № :01:007:0920, площею 0,0732 га та житлового будинку за тією ж адресою.

Після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся її син ОСОБА_2. Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_2, свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 (а.с.37,40)

З листа Донецького обласного державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Донецькій області № 149/01-12 від 28.01.2013 року слід, що за даними архіву заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений 19.09.1974 року за реєстровим № 2605, нотаріусом 2 Маріупольської ДНК. На час складання заповіту заповідач мешкав за адресою: м. Жданов, вул. Огородня, буд. 169. Все належне майно заповідане сину ОСОБА_2. (а.с.49)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2013 року слід, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав у спадок після смерті ОСОБА_3, житловий будинок № 38-А зі всіма належними до нього будівлями подвіря, розташованого в місті Маріуполі по вулиці Богдана. (а.с.60)

Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 917791 від 02.03.2016 року, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер 01 березня 2016 року. (а.с.27)

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як слід зі спадкової справи № 152/2016, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Михайлова) ОСОБА_5 у визначений законодавством строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 (а.с.64,97)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2017 року слід, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала у спадок після смерті батька ОСОБА_2, житловий будинок № 38-А зі всіма належними до нього будівлями подвіря, розташованого в місті Маріуполі по вулиці Богдана. (а.с.93)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом Державної маріупольської державної нотаріальної контори за № 416/02-31 від 29.03.2018 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, після померлого ОСОБА_2 на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на нерухоме майно. (а.с.104-105)

В той же самий час, спадкова справа № 18/2013, відкрита після смерті ОСОБА_3 не містить інформації про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку або постанови про відмову нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, видане сину ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3 При тому, що в заяві від 18.01.2013 року ОСОБА_2 приймав всю спадщину, яка залишилася після смерті матері, до того і сама ОСОБА_3 заповіла все належне їй майном сину. (а.с.37, 49)

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами статті 81 ЗК України також передбачено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини.

Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При цьому відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05. 2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності або іншим правовстановлюючим документом.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності (законному користуванні адже права постійних користувачів земельних ділянки підлягають судовому захисту нарівні з правами власника), здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, за наведених обставин у інший спосіб, окрім як за рішенням суду, позивач яка є спадкоємцем за законом, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових справ позивача суд задовольняє позов в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись, ст.ст. 13,82, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.182,328,392,1218,1222,1223,1261,1273,1296 ЦК України, ст.ст. 81,88,120 Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: Друга маріупольська державна нотаріальна контора задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку № 38-А по вулиці Богдана в м. Маріуполі, кадастровий номер № :01:007:0920, площею 0,0732 га, після смерті ОСОБА_3.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Федотова В. М.