АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/10164/17

Апеляційне провадження 22-ц/796/5930/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Невідомої Т.О.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Інспектор патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва Пилипчук Олександр Володимирович

відповідач Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

відповідач Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через представника ОСОБА_5, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва ПилипчукаОлександра Володимировича, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у/н справи № 760/10164/17 № а/п 22-ц/796/5930/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва Пилипчука О.В., Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, держави України в особі Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку матеріальну шкоду на свою користь в розмірі 12 700 грн та 1 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 11.12.2016 року, рухаючись на автомобілі «Honda FR-V», д.н. НОМЕР_1, по Севастопольській площі, в місті Києві їхав в лівій крайній смузі та відчув удар в правий бік свого автомобіля, після чого, одразу зупинився і побачив, як автомобіль «Toyota Саmгу», д.н. НОМЕР_2, проїхав повз нього і зупинився попереду. На його прохання повернути автомобіль на місце пригоди водій автомобіля «Toyota Саmгу» ОСОБА_8 не відреагував та на місці аварії зібрав всі уламки свого дзеркала. Інспектори Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Пилипчук О.В. та Журба ВА, які прибули на місце ДТП, не врахували пошкодження, які отримали обидва автомобіля внаслідок ДТП, їх розташування на дорозі, і взаємне розташування, склали протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на обох водіїв. 11.12.2016 року інспектором патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва Пилипчуком О.В. відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серія АП 2№046909. Підставою складення протоколів на обох водіїв є порушення ними пунктів 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: те, що під час руху не враховано дорожньої обстановки, не дотримано безпечної дистанції, внаслідок чого допущено зіткнення з іншим учасником дорожнього руху. Його пояснення, надані на місці ДТП, співробітниками УПП ГУ НП в м. Києві взяті до уваги не були, як і не враховано, що водій автомобіля «Toyota Саmгу» ОСОБА_8 у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 046908 зазначив, що з ним згоден, отже, чим фактично визнав себе винуватим у скоєній ДТП. Під час судового розгляду Солом'янським районним судом м. Києва справи про адміністративне правопорушення для підтвердження відсутності своєї вини у вчиненні ДТП, він вимушений був звертатись до судових експертів за проведенням автотехнічної та трасологічної експертизи. Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно нього було закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Незаконні дії працівника поліції щодо складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення призвели до душевних страждань, він вимушений був витрачати час, сили та грошові кошти на доведення своєї невинуватості, що порушило його звичайний ритм життя протягом 4 місяців та негативно вплинуло на сімейні відносини та на відносини з керівництвом через необхідність періодично у робочий час займатись вирішенням питань з проведенням експертизи, зустрічами з адвокатом та участю у судових засіданнях.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.03.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1, через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що неправомірне складання протоколу відносно нього призвело до необхідності захищати свої права, витрачати час та нести витрати на проведення експертизи та послуги адвоката. Він на місці ДТП повідомив про те, що другий учасник ДТП свідомо перемістив свій автомобіль після зіткнення та зібрав його уламки з місця зіткнення, чим спотворив обставини ДТП, однак інспектор це повністю проігнорував. Інспектором мали бути виконані вимоги пунктів 6, 7 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/275836, однак цього зроблено не було. Оскільки саме складання протоколу інспектором поліції стало причиною понесення ним судових витрат для підтвердження його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, ця шкода має бути відшкодована з Державного бюджету України.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2016 року відносно позивача, інспектором патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва Пилипчуком О.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України.

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення судом було враховано експертний висновок судових експертів Остапенка З.О. та Рафалюка Б.І. № 000223/1 від 25.03.2017 року. Зазначений висновок був отриманий позивачем з власної ініціативи та наданий до суду.

Відповідно до рахунка-фактури № 223 від 10.03.2017 та акту № 223 здачі-приймання висновку за виконання комплексного автотехнічного і транспортно-трасологічного дослідження, позивачем сплачено 9 200 грн.

27.03.2017 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги. Надалі між ними було укладено дві додаткові угоди до цього договору. Відповідно до розрахунку, складеному адвокатом ОСОБА_5 він надав ОСОБА_1 правову допомогу у обсязі 9 год та розмір винагороди складає 3 400 грн. Актів виконаних робіт та квитанцій про сплату витрат на допомогу адвоката позивач не надав.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення судом не було встановлено незаконності у діях інспектора Пилипчука О.В. при складані протоколу про адміністративне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що незаконність такий дій інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва Пилипчука О.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у визначеному законом порядку не встановлена.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Позивач просить відшкодувати шкоду у розмірі збитків, які він поніс на послуги адвоката та за проведення експертного дослідження у справі про адміністративне правопорушення за рахунок Державного бюджету України посилаючись на неправомірність дій інспектора патрульної поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністравне правопорушення. З цими ж діями позивач пов`язує і вчинення йому моральної шкоди.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто у адміністративному судочинстві можливий одночасний розгляд питання про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними про відшкодування шкоди, заподіяної такими протиправними діями. У цивільному ж судочинстві питання про визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень не розглядається. Проте, якщо у адміністративному судочинстві не вирішувалося питання про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень даний спір може бути вирішений у цивільному судочинстві.

Доказів того, що дії інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 м. Києва Пилипчука О.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_1 визнані у встановленому законом порядку неправомірними позивач не надав.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1173, 1175 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 17.07.2018 року.

Головуючий

Судді