Справа № 522/8384/17
Провадження № 2/522/2370/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі - Соболевій О.М.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні заяву представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, посвідченого 10 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та договору іпотеки, посвідченого 13 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2017 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 10 березня 2017 року та визнання недійсним договору іпотеки вказаної квартири, посвідченого 13 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що 27 серпня 2008 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_5 кредит в сумі 1 800 000,00 гривень з терміном повернення до 26 серпня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_5 передала позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2010 року в справі № 2-211405/10 стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором. 24 листопада 2014 року ОСОБА_5 померла. У вересні 2016 року позивачу стало відомо про державну реєстрацію припинення іпотеки за іпотечним договором та про реєстрацію права власності за іншою особою. Окрім того, позивач дізнався, що квартира передана в іпотеку ОСОБА_2 Позивач своєї згоди на припинення іпотеки, відчуження предмету іпотеки та укладення іншого іпотечного договору не надавав, а тому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений 10 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 2017, за яким ОСОБА_1 набув у власність вказану квартиру, а також просив визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений 13 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 384, за яким ОСОБА_1 передав казану квартиру в іпотеку ОСОБА_2

Представник позивача подав заяву про зупинення провадження по даній справі в звязку з перебуванням на розгляді іншого суду адміністративної справи про скасування рішень, поновлення запису про обтяження, поновлення запису про заборону.

Представник відповідачів не підтримав заяву про зупинення провадження у справі та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу вказаної норми закону вбачається, що підставою для зупинення провадження у справі є сукупність наступних умов: наявність справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; встановлення обставин у такій справі може прямо вплинути на розгляд справи, про зупинення провадження якої ставиться питання, тобто, справи є пов'язаними між собою; розгляд справи є неможливим до вирішення іншої, пов'язаної справи.

Позивачем не наведено доводів про те яким чином справи повязані між собою і чому розгляд справи є неможливим.

Тобто обставина, на яку посилається позивач не є підставою для зупинення провадження у справі в розумінні вимог п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Суд також бере до уваги той факт, що жоден документ, наданий позивачем до суду не підтверджує будь-який взаємозвязок між справами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Відповідно до частини першої статті та другої статті 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд також враховує той факт, що позивач неодноразово просив оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні та знав про існування вказаної ним в заяві адміністративної справи ще до звернення з позовом до Приморського районного суду м. Одеси, що може свідчити про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Разом з тим, на думку суду, розгляд зазначеної у заяві позивача адміністративної справи не впливає на розгляд даної справи, а тому викладені у заяві мотиви щодо зупинення провадження у справі не є тими підставами, за якими провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись ст. ст. 251, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, посвідченого 10 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та договору іпотеки, посвідченого 13 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя