У Х В А Л А

13 липня2018 року

м. Київ

Справа № 761/33744/15-ц

Провадження № 14-312цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

цивільної справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Держави Україна в особі: Національного банку України (далі - НБУ), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Державної казначейської служби України про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності органів державної влади та осіб, відшкодування моральної шкоди

за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року в складі судді Маліновської В. М., ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року в складі колегії суддів Волошиної В. М., Слюсар Т. А., Котули Л. Г. та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року в складі колегії суддів Ткачука О. С., Висоцької В. С., Гримич М. К.,

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати незаконною бездіяльність органів судової влади України щодо розгляду упродовж розумного строку цивільних справ № 2-3975/09 та № 2-5215/10 за позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку «Арма» (далі - ТОВ КБ «Арма»); визнати незаконною бездіяльність НБУ в особі прирівняних за своїм статусом до його представників ліквідаторів ТОВ КБ «Арма» ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та Фонду щодо виконання на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2009 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду містаКиєва від 25 березня 2010 року і додатковим рішенням цього суду від 23 грудня 2010 року, та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2011 року; зобов'язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 28 246,31 грн на відшкодування майнової шкоди, a на користь ОСОБА_4 - 6 356,77 грн, а також на користь ОСОБА_3 36 781,05 грн на відшкодування моральної шкоди, а на користь ОСОБА_4 - 36 781,05 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року закрито провадження у справу в частині вимог до Фонду.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року залишено без змін.

У червні 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року з передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме: пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, статей 15, 205 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підтвердження підстав для перегляду судових рішень заявник посилається на: постанови Вищого господарського суду України від 18 квітня 2017 року (справа № 903/1024/16), від 24 квітня 2017 року (справа № 910/12417/16), від 27 квітня 2017 року (справа № 910/18085/16), від 03 травня 2017 року (справа № 922/3107/16), від 13 червня 2017 року (справа № 910/19789/16), від 15 червня 2017 року (справа № 922/3108/16); рішення Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2017 року (справа № 826/6527/16) та від 31 травня 2017 року (справа № 821/794/16); ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року (справа № 754/6407/15-ц) та постанову Верховного Суду України від 15 травня 2017 року (справа № 758/11078/14-ц).

Ухвалою Верховного Суду України від 06 липня 2017 року відкрито провадження у справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VІІІ) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У січні 2018 року Верховний Суд України передав заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд судових рішень до Верховного Суду.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 360-2 ЦПК України у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України. Засідання є правомочним за умови присутності на ньому не менше двох третин суддів від загального складу кожної з відповідних судових палат Верховного Суду України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ, якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2018 року справу передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, оскільки заява про перегляд подана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм процесуального права судами касаційної інстанції різної юрисдикції (цивільної, господарської та адміністративної), тому за правилами статті 360-2 ЦПК України у редакції до 15 грудня 2017 року справа повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду приймає цивільну справу для продовження розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справу слід розглядати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Прийняти для продовження розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Держави Україна в особі: Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Державної казначейської служби України про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності органів державної влади та осіб, відшкодування моральної шкодиза заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року.

Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на 03 жовтня 2018 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С.Князєв