Справа № 211/2060/18
Провадження № 2/211/1380/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
03 серпня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просить суд встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 31.08.2017 р. свідоцтва про право власності на житло № Д429 від 24.04.1998 р., виданого згідно розпорядження Д-231 від 11.03.1998 р. органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, визначити його частку в квартирі АДРЕСА_1, яка становить 1/3 частку та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 на вказану 1/3 частку. В обґрунтування вимог посилається на постанову державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 13 квітня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з виправленнями в правовстановлюючих документах.
Ухвалою від 17 травня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 17 липня 2018 року витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2,ж померлого 31 серпня 2017 року.
В судове засідання сторони не зявилися.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог позивача не має, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Як встановлено судом, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва № Д 429 про право власності на житло від 24 квітня 1998 р. належала квартира АДРЕСА_2 (а.с. 14 копія свідоцтва).
31 серпня 2017 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 761965 (а.с. 12 ).
Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 890588 (а.с.13).
Частина 1 статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ч. 1 ст. 1261 ЦК України).
Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Постановою державного нотаріуса від 13 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,в звязку з наданням неналежним чином оформленого документа на квартиру за вказаною адресою та розбіжностями в документах: у свідоцтві Д 429 мають місце закреслені слова, виправлення, які повинні бути застережені підписом та печаткою, та право власності зареєстровано на «Мишина»,в той час як в свідоцтві про смерть зазначено прізвище «Мішин» (а.с.11).
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
За повідомленням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради від 05.05.2018 р. № 2940/8, останнім неможливо виправити помилку у тексті свідоцтва, оскільки справи вказаної категорії розглядаються судом (а.с.18).
Тому дослідивши письмові докази, взявши до уваги довідку Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 03.04.2018 р. щодо реєстрації за ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності відповідно до свідоцтва № Д 429 права власності на частку в квартирі АДРЕСА_2, та визнання позову представником відповідача, суд вважає можливим встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 31.08.2017 р. свідоцтва про право власності на житло № Д429 від 24.04.1998 р., органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № Д-231 від 11.03.1998 р.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про визначення частки померлого ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2.
Згідно частин 1,2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст. 368 ЦК України).
Відповідно до частин 1,2 статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Таким чином суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частині, визначивши, що частка померлого ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, становить 1/3 частка, що підтверджується письмовими доказами.
Згідно розяснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі Лист № 24-753/0/4-13),, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно п. 1 Листа № 24-753/0/4-13, обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Вказане підтверджується також розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».
Так, на виконання ухвали суду Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи № 572/2017 заведеної після смерті 31 серпня 2017 року ОСОБА_2, відповідно до якої згідно заяви сина померлого, ОСОБА_6, останній відмовився від спадщини після смерті батька ОСОБА_2 на користь дружини померлого ОСОБА_1. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2018 року на ? частину транспортного засобу. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, померлого 31 серпня 2017 року, згідно матеріалів спадкової справи, немає.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 на 1/3 частку спірної квартири.
Частинами 3,4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи наявність в матеріалах справи заяви представника відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 355, 368, 370, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України,суд, -
позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 31.08.2017 р. свідоцтва про право власності на житло № Д429 від 24.04.1998 р., виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № Д-231 від 11.03.1998 р.
Визначити частку ОСОБА_2, померлого 31.08.2017 р., в квартирі АДРЕСА_4, що знаходиться на 3 поверсі 9-ти поверхового будинку загальною площею 65,5 кв.м. житловою площею 38,8 кв.м., в розмірі 1/3 частка.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 31.08.2017 р., на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4, що знаходиться на 3-му поверсі 9-ти поверхового будинку загальною площею 65,5 кв.м. житловою площею 38,8 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 серпня 2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко