УХВАЛА

06 липня 2018 року суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л. розглянувши заяву голови правління Кредитної спілки «Ніка Плюс» ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа № 686/14648/18 за позовною заявою Кредитної спілки «Ніка Плюс» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Одночасно головою правління Кредитної спілки «Ніка Плюс»подано заяву про забезпечення позову, шляхом накласти арешт на транспортний засіб марки «CHEVROLET Silverado», кузов № НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2009 року між Кредитною спілкою «Ніка Плюс» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №227/09.05 згідно якого позивач відкрив ОСОБА_3 кредитну лінію у сумі 80 000,00 гривень зі сплатою 43% річних.

Відповідно до п. 4.2 даного договору сторони погодили, що ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати відсотки та частину заборгованості за кредитом щомісячно та остаточно до 15 вересня 2010 року.

Згідно п. 8.1 цього договору він набуває чинності з дня його укладання та діє до повного виконання позивальником зобов'язань за цим кредитом.

Того ж дня, 15 вересня 2009 року, в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між Кредитною спілкою «Ніка Плюс» та ОСОБА_3 був укладений договір застави транспортних засобів посвідчений нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняк Н. М. та зареєстрований в реєстрі за №515.

Пунктом 1.2 договору застави транспортних засобів визначений предмет застави - автомобіль марки CHEVROLET, модель Silverado, тип БОРТОВИЙ МАЛОТОНАЖНИЙ, 2004 року випуску, реєстраційний НОМЕР_3 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспорного засобу серії НОМЕР_4. виданого 10.09.2009 року 1-им ВРЕР УДАІ УМВСУ у Хмельницькій області.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 15.09.2009 року за реєстраційним номером 9056249, контрольна сума 4АД8468БА4, зареєстровано обтяження на вищезазначений автомобіль на підставі договору застави транспортних засобів від 15.09.2009 року. Обтяжувач - КС «Ніка Плюс». Термін дії зареєстрованого обтяження до 15.09.2014 р.

Зняття з обліку транспортного засобу ОСОБА_3 відбулось 16.05.2012 року, а його взяття на облік за новим власником ОСОБА_2 - 12.03.2014 року, тобто відчуження транспортного засобу відбулось під час дії зареєстрованого обтяження.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини у зв'язку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин першою та шостої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

З огляду на викладені обставини, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому необхідно вжити заходи забезпечення позову заявлені позивачем до ухвалення остаточного рішення по справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3ст. 150 ЦПК).

Згідно з ч.1ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до цього Закону державна реєстрація обтяжень нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав органами державної реєстрації прав на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Стаття 153 ЦПК України: залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч.5). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7).

Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову, як вище було зазначено, не впливає на матеріальний стан відповідача як власника спірного майна, не призведе до понесення додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачу будь-яких збитків.

Отже, проаналізувавши зміст вимог, розглянувши подане клопотання про забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів і відповідності виду забезпечення позову суд вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,153,157 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву голови правління Кредитної спілки «Ніка Плюс» ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити частково.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб рухомого майна легкового автомобіля «CHEVROLET Silverado», кузов № НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2.

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали направити сторонам та для виконання регіональному сервісному центру МВС в Хмельницькій області (за адресою: 29000, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, 11/1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: С. Стефанишин