№ 243/4808/18
Справа № 2/243/1877/2018
30 липня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Плаксіної Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 лютого 2010 року. У даній квартирі зареєстрована позивач та її донька - відповідач по справі ОСОБА_2, яка з січня 2016 року по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. У зв'язку з чим, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, а тому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстрації.
Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що:
Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. від 23 лютого 2010 року слідує, що ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видного Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Слов'янськ» слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1.
Відповідно до довідки № 1643 від 29 травня 2018 року та акту від 25 травня 2018 року, наданих Комунальним підприємством «ЖЕК № 4» слідує, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2, яка з січня 2016 року по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Приймаючи до уваги, що відповідач у спірній квартирі не проживає понад один рік, добровільно виїхала на інше постійне місце проживання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстрації, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється саме на підставі судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, особу неможливо однозначно ідентифікувати, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.
В інший частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду С.Г.Пронін