Справа № 296/4380/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Рожкова О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом, у якому просить:

- визнати позивача батьком ОСОБА_4, який народився 17.08.2017 року у м.Житомир;

- зобовязати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни в книгу реєстрації народжень, актовий запис №2545 від 08.09.2017 року про народження ОСОБА_4, змінивши в графі батько ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та відповідно змінити по батькові з Хусейнович на Вікторович.

Відповідно до ухвали суду від 23.05.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви, не відповідають вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України, а саме:

- не зазначення позивачем доказів на підтвердження посилання про те, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача є адреса АДРЕСА_1 (Корольовський район м.Житомира), оскільки після отримання відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Житомирській області, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим у м.Житомирі не значиться.

- позовна заява не містила підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позовна заява не містила зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Копію ухвали від 23.05.2018 позивачеві направлено за вказаною у позовній заяві адресою, однак, рекомендоване поштове повідомлення повернулося на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання - 03.07.2018 року.

Разом з тим, про наявність ухвали суду від 23.05.2018 року позивачеві було відомо, про що свідчить власноруч написана позивачем заява про видачу копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23.05.2018.

При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 23.05.2018 у строки, встановлені судом, від позивача не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивач за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізувує своїх процесуальних обов'язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 23.05.2018.

При цьому, згідно ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства слід повернути позивачу, роз'яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст.44, 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Рожкова