Справа № 301/1363/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Територіальної громади села Великий Раковець Іршавського району до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними державного акту і договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В :

23 червня 2018 року Хустська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Територіальної громади села Великий Раковець Іршавського району звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними державного акту і договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності.

Посилається на те, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Великораковецькою сільською радою Іршавського району 07 листопада 2001 року на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Великораковецької сільської ради Іршавського району від 27 вересня 2000 року, ОСОБА_2 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий помер - НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту на території Великораковецької сільської ради Іршавського району.

Однак, передача у приватну власність вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_4 загальною площею 2,00 га та виготовлення даного державного акту серії НОМЕР_2 від 07.11.2001 суперечить вимогам ст. ст. 17, 23 ЗК України та Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та «Методичним рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Зокрема, факт неправомірного надання органом місцевого самоврядування земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер - НОМЕР_1 у власність ОСОБА_2 підтверджується:

- листом Великораковецької сільської ради №02-09/293 від 14 червня 2018 року, з якого вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер - НОМЕР_1, відноситься до земель пайового фонду;

- поконтурною відомістю земельних ділянок, які закріплені за КГСІІ «Виноградар» єдиними масивом на території Великораковецької сільської ради та схемою поділу земель колективної власності земель КСГП «Виноградар», з яких вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер - НОМЕР_1, розташована в контурі 40 Великораковецької сільської ради;

- рішенням виконкому Великораковснької сільської ради №37 від 18.05.2000 року, згідно якого, землі резервного фонду колишнього КСГП «Виноградар», які залишилися після розпаювання, тимчасово віднесено в резерв сільської ради та під громадське пасовище.

Таким чином, державний акт серії НОМЕР_2 виготовлено з порушенням ст. ст. 17, 23 ЗК України, Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Водночас, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2017 року 22 листопада 2017 року ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер - НОМЕР_1, яка належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_2, з ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1669.

Факт незаконності набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_1, виключає саму можливість відчуження права власності на цю земельну ділянку іншій особі на законних підставах.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки №1669 від 22.11.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спрямований на протиправне відчуження об'єкта права Українського народу, указаний правочин необхідно визнати недійсним.

Таким чином, при укладенні оспорюваного договору допущено грубі порушення земельного та цивільного законодавства, а також враховуючи те, що земля перебуває під особливою охороною держави, слід визнати недійсними оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Позаяк приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М. прийняті 28.11.2017 року рішення №38399918 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_1, загальною площею 2,0 га, така підлягає скасуванню, оскільки суперечать чинному законодавству.

Представник позивача Хустської місцевої прокуратури Полянський В.І. та Великораковецький сільський голова в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а. с. 40, 41), якою позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, а подали заяви (а. с. 42, 43), в якій позов визнали, не заперечили проти його задоволення, а справу просив розглянути у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Великораковецькою сільською радою Іршавського району 07 листопада 2001 року на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Великораковецької сільської ради Іршавського району від 27 вересня 2000 року, ОСОБА_2 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий помер - НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту на території Великораковецької сільської ради Іршавського району.

Відповідно до ст.17 Земельного кодексу України чинного на момент видачі державного акту, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно ч.1 ст.23 ЗК України, чинного на момент видачі державного акту, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Водночас, Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до «Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», затвердженими наказом №11 Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996, право на отримання земельної ділянки, що відноситься до колективної форми власності, мають лише громадяни, які були членами колективного сільськогосподарського підприємства.

Однак, передача у приватну власність вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_4 загальною площею 2,00 га та виготовлення даного державного акту серії НОМЕР_2 від 07.11.2001 суперечить вимогам ст. ст. 17, 23 ЗК України та Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та «Методичним рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Зокрема, факт неправомірного надання органом місцевого самоврядування земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер - НОМЕР_1 у власність ОСОБА_2 підтверджується:

- листом Великораковецької сільської ради №02-09/293 від 14 червня 2018 року, з якого вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер - НОМЕР_1, відноситься до земель пайового фонду (а. с. 16);

- поконтурною відомістю земельних ділянок, які закріплені за КГСІІ «Виноградар» єдиними масивом на території Великораковецької сільської ради та схемою поділу земель колективної власності земель КСГП «Виноградар», з яких вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер - НОМЕР_1, розташована в контурі 40 Великораковецької сільської ради (а. с. 17-22);

- рішенням виконкому Великораковснької сільської ради №37 від 18.05.2000 року, згідно якого, землі резервного фонду колишнього КСГП «Виноградар», які залишилися після розпаювання, тимчасово віднесено в резерв сільської ради та під громадське пасовище (а. с. 13-15).

Таким чином, державний акт серії НОМЕР_2 виготовлено з порушенням ст. ст. 17, 23 ЗК України, Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Водночас, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2017 року 22 листопада 2017 року ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер - НОМЕР_1, яка належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_2, з ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1669 (а. с. 12).

Згідно ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори), а згідно ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою ст.203 ЦК України, а саме - зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним : відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Факт незаконності набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_1, виключає саму можливість відчуження права власності на цю земельну ділянку іншій особі на законних підставах.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки №1669 від 22.11.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спрямований на протиправне відчуження об'єкта права Українського народу, указаний правочин необхідно визнати недійсним.

Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності, право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України. Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій відповідно до закону.

Таким чином, при укладенні оспорюваних договорів допущено порушення земельного та цивільного законодавства, а також враховуючи те, що земля перебуває під особливою охороною держави, слід визнати недійсними оспорювані договори купівлі-продажу земельних ділянок.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Позаяк приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М. прийняті 28.11.2017 року рішення №38399918 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_1, загальною площею 2,0 га, така підлягає скасуванню, оскільки суперечать чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 203, 215 ЦК України, ст. ст. 17, 23, 84 ЗК України, ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії IV- ЗК №041073 від 07.11.2001 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №283, виданого ОСОБА_2 для особистого селянського господарства, загальною площею 2,0 га та вартістю 2943582,00 грн.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки №1669 від 22.11.2017, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М..

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,0 га за №38399918 від 28.11.2017 19:15:27.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М.М. Золотар