Справа № 630/314/18
Провадження № 2/630/236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/314/18 (провадження №2/630/236/18) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків №, НОМЕР_1, виданий Люботинським МВУ МВС України в Харківській області 06 грудня 2000 року, право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», «А3-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 69,60 кв.м., житловою площею 41,10 кв.м., господарськими будівлями та спорудами: літніми кухнями літ. «Б», літ. «В», вбиральнею літ. «Г», погрібом літ. «Д», навісом літ. «Е», огорожею -1,2,3,4, колонкою питною літ. «К», вигрібною ямою літ. «Я», вигрібною ямою літ. «Я1», розташованими за адресою: м. Люботин, вул. Петрівська, 8, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05 лютого 1986 року, та матері ОСОБА_4, яка померла 26 березня 2005 року,

встановив:

В обґрунтування заявленого позову позивач вказувала, що житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, був побудований її батьками, але право власності на нього за життя батьки позивача так і не оформили. Після їх смерті спадщину у виді житлового будинку прийняла позивач ОСОБА_1, так як проживала разом із спадкодавцем на момент смерті. Проте отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріальній конторі позивач не має можливості, тому що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок. Тому вона була змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але її представник ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи за його відсутності. В своїй заяві відповідач повністю визнав позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовуються.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Ознайомившись із заявою відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, суд приходить до висновку, що така заява, подана ним особисто, не суперечать закону та достовірно відображає позицію відповідача в даній справі, та його обізнаність про обставини, які відбувались в дійсності. Від так, визнання відповідачем позову не порушує його прав, свобод чи інтересів, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог у підготовчому засіданні.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Спірними є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 41,10 кв.м., загальною площею 69,60 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське БТІ» №103 від 02 травня 2018 року не зареєстровано. Також відповідно до вказаної довідки назва вул. Петровського змінена на назву вул. Петрівська відповідно до рішення V сесії VII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 23 лютого 2016 року №76, а на підставі рішення Люботинської міської ради депутатів трудящих від 28 листопада 1968 року нумерацію житлового будинку за №6-А змінено на житловий будинок №8.

Так відповідно до акту Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27 лютого 1959 року громадянину ОСОБА_3 була виділена в натурі земельна ділянка, загальною площею 0,06 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Харківсько область, м. Люботин, вул. Петровського, 6-А.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення ОСОБА_1 станом на 02 травня 2018 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, були побудовані в 1961 році: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 69,60 кв.м, житловою площею 41,10 кв.м, підсобною площею 26,60 кв.м., холодною площею 1,90 кв.м. з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-1», літ. «А3-1», тамбуром літ. «а», а також літні кухні літ. «Б», літ. «В», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Д», навіс літ. «Е», колонка питна літ. «К», вигрібні ями літ. «Я», літ. «Я1», огорожа 1,2, 3, 4.

Станом на 1961 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку ОСОБА_3 набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, був збудований та набутий ОСОБА_3 одноособово.

05 лютого 1986 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія ІІІ-ВЛ №321903, виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 05 лютого 1986 року, актовий запис про смерть №60.

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер 05 лютого 1986 року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, після смерті ОСОБА_3 відкрилася 05 лютого 1986 року.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцем на відкриту після смерті ОСОБА_3 спадщину є його дружина ОСОБА_4, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

З повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №745/01-16 від 13 червня 2018 року після смерті ОСОБА_3, померлого 05 лютого 1986 року, в нарядах відкритих спадкових справ нотаріальної контори за 1986 рік відкритої спадкової справи немає, свідоцтва про право на спадщину за 1996-2018 роки нікому не видавалися.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про одруження серія ЯТ №682758, виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 05 січня 1951 року.

Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, та використовувала житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8.

26 березня 2005 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №009404, виданого відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області 26 березня 2005 року, актовий запис про смерть №150.

Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1, що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого.

Згідно із повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №745/01-16 від 13 червня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, померлої 26 березня 2005 року до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за 2005-2018 роки нікому не видавалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, після смерті ОСОБА_4 прийняла її донька ОСОБА_1, оскільки проживала із спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8 та копією національного паспорта серія ММ №759830, виданого Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 06 грудня 2000 року.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серія ЯГ №762594, виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 17 січня 1952 року, копією свідоцтва про одруження серія ІІ-АГ №349770, виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 09 серпня 1969 року, копією довідки відділу РАЦС Харківського районного управління юстиції Харківської області №58/59 від 13 травня 2005 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, яка прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_4 спадщину у виді житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05 лютого 1986 року, та матері ОСОБА_4, яка померла 26 березня 2005 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Люботинським МВУ МВС України в Харківській області 06 грудня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків №, право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 69,60 кв.м., житловою площею 41,10 кв.м., з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», «А3-1», тамбуром літ. «а»,, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Петрівська, 8, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05 лютого 1986 року, та смерті матері ОСОБА_4, яка померла 26 березня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10 липня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін