Справа № 288/260/17
Провадження № 2/761/3747/2018
У Х В А Л А

30 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Ставничого Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Вогник» до ОСОБА_1, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: Київська місцева прокуратура № 10, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Київська міська рада, про спонукання до виконання обов'язків в натурі, визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться вказана цивільна справа.

В судове засідання, призначене на 17.04.2018 р., представник позивача не з'явився, був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду; у судове засідання, призначене на 30.05.2018р. представник позивача повторно не з'явився. Про причини неявки представник позивача суд не повідомлено, заява про розгляд справи без участі позивача до суду не надходила та така у матеріалах справи відсутня.

У судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо залишення позову без розгляду у зв'язку із повторною неявкою у судове засідання без поважних причин представника позивача.

Прокурор та представник КМР у судовому засіданні не заперечували проти залишення без розгляду позовної заяви у зв'язку із повторною неявкою без поважних причин представника позивача.

Відповідач-1 та представник відповідача-2 у судове засіданні не з'явились про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.126 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, представник позивача у підготовче засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи про що свідчить особистий підпис його представника у розписці про призначення засідання на 17.04.2018р. та на зворотньому поштовому повідомленні про призначення засідання на 30.05.2018р., його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходили.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з'являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

За нормою частини 5 ст. 223; пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь яких заяв і доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би з'ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВ «Вогник» до ОСОБА_1, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: Київська місцева прокуратура № 10, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Київська міська рада, про спонукання до виконання обов'язків в натурі, визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала підлягає оскарженню у порядку встановленому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Суддя