Справа № 289/779/18
Номер провадження 2/289/591/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради, Житомирської області в особі Верлоцького старостинського округу, Радомишльського району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті баби позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- земельної ділянки площею 2,2466 га (кадастровий номер :05:000:0039) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Верлоцька сільська рада;

- земельної ділянки площею 0,1349 га (кадастровий номер :11:000:0185) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2, що підтверджує витяг з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 14.06.2017 року) ОСОБА_3, народилась 28.08.1985 року в с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області, на даний час зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-ТП № 461106, що видане Верлоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області від 08.10.1985 року, його батьками є: батько, ОСОБА_2, українець, та мати, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ТП № 474727 від 01.09.1984 року) ОСОБА_5, українка.

Відповідно до свідоцтва про народження матері позивачки, ОСОБА_6 серії І-УР № 156599, що видане Верлоцьким сіль ЗАГС Радомишльського району від 07.01.1961 року, її батьками є: батько, ОСОБА_4, та мати, (тобто моя бабуся) ОСОБА_7.

03 квітня 2016 року померла баба позивачки, ОСОБА_7, у віці 79 років в с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 279893, видане виконавчим комітетом Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 04.04.2016 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_7, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї прийняла її онука, ОСОБА_1 шляхом постійного проживанням з покійною, доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі, отримувала кошти за землю, тощо даний факт також підтверджує довідка № 470 від 20.09.2017 року з виконавчого комітету Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка додається. Інших спадкоємців крім позивачки немає, спадкова справа після її смерті іще досі не заводилась, що також підтверджує витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49125649 від 18.09.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця.

У відповідності до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті бабусі, ОСОБА_7, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 2,25 га, (кадастровий номер :05:000:0039), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, та яка належала покійній ОСОБА_7, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420751 від 16.05.2006 року, що виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 25 від 21.02.2005 року;

- земельна ділянка площею 0,13 га, (кадастровий номер :11:000:0185), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, та яка належала покійній ОСОБА_7, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735304 від 16.05.2006 року, що виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 25 від 21.02.2005 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, звернувшись до нотаріуса, позивачці було повідомлено, що набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на дані земельні ділянки остання, як єдина спадкоємиця за законом (ст. 1265 ЦК України) не має можливості через те, що в вищезазначених правовстановлюючих документах містяться підтертості та виправлення, крім того, заокруглена площа земельних ділянок, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», дані обставини є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме, видачі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради, Житомирської області в особі Верлоцького старостинського округу, Радомишльського району про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 03.04.2016 року в с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 2,2466 га (кадастровий номер :05:000:0039) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Верлоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_7, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420751 від 16.05.2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року;

- земельну ділянку площею 0,1349 га (кадастровий номер :11:000:0185) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належала померлій ОСОБА_7, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735304 від 16.05.2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький