РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 Провадження №2-о/425/130/18

Справа № 425/1649/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за участю учасників справи:

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Луганській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 01.09.1982 року по 15.06.1992 року навчався у Рубіжанській середній школі № 6 та проживав разом зі своїми батьками за адресою: Луганська область,

АДРЕСА_1, а також був зареєстрований за вказаною адресою в період з 13.07.1989 року по 20.08.1992 року, тобто на момент проголошення 24 серпня 1991 року незалежності України, він постійно проживав та навчався на території України. В серпні 1992 року заявник виїхав до м. Санкт-Петербург ОСОБА_4 Федерації на навчання та постійне проживання де згодом отримав паспорт громадянина ОСОБА_4 Федерації, при отриманні якого у нього був вилучений паспорт громадянина колишнього СРСР. В даний час заявник повернувся до України, проживає у квартирі, яку успадкував після смерті батьків, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та має намір поновити громадянство України, у звязку з чим просить суд встановити факт його постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року.

Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.07.2018 року замінено заінтересовану особу Рубіжанський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Луганській області на належну заінтересовану особу - Управління Державної міграційної служби України в Луганській області.

Суд, заслухавши думку учасників справи, покази свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 1975 року в м. Рубіжне Луганської області народився ОСОБА_3, батьками якого є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та який є громадянином ОСОБА_4 Федерації, що підтверджується копією паспорту громадянина ОСОБА_4 федерації та свідоцтвом про народження, виданим

20.08.1996 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, відповідний запис № 114, Серія І-ЕД № 035703 (а.с.5-6, 9).

ОСОБА_3 постійно проживає за адресою: Луганська область,

АДРЕСА_1 з 06.04.2018 року по теперішній час, що підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання особи від 06.06.2018 року (а.с.8).

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 06.06.2018 року № 4093, наданою Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 13.07.1989 року по 20.08.1992 року (а.с. 10).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01.09.1982 року по 15.06.1992 року навчався у Рубіжанській середній школі № 6, що підтверджується довідкою від 05.06.2018 року № 235, наданою Комунальним навчально-виховним комплексом «Рубіжанський ліцей» Рубіжанської міської ради Луганської області (а.с.11).

Квартира АДРЕСА_3 на підставі приватної власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.09.1999 року

№ 2503 (а.с.12).

14.06.2012 року ОСОБА_5 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за

№ 949, згідно якого заповіла у разі її смерті все своє майно сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що заявник дійсно до 1992 року проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, а потів поїхав до ОСОБА_4 Федерації де і залишився на постійне місце проживання.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Стаття 4 Конституції України передбачає, що в Україні існує єдине громадянство, а підстави його набуття визначаються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 8.01.2001 р.

№ 2235-III, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, беручи до уваги досліджені у матеріалах справи докази, покази свідка і оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 273, 293-294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Луганській області, про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 93010, АДРЕСА_2) уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27 липня 2018 року.

Суддя Є.О. Романовський