Ухвала

16 липня 2018 року

м. Київ

справа № 201/312/13-ц

провадження № 61-6568зп18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 доОСОБА_4 про розірвання шлюбу; за зустрічним позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневоїрайонної ради у м. Дніпропетровську, орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної ради у м. Запоріжжі, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу з визначенням місця проживання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду України 14 грудня 2017 року подано заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

До Верховного Суду5 лютого 2018 року передано заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 рокуу вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 8 лютого 2018 року заяву ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк до 7 березня 2018 року для усунення недоліків заяви та сплати судового збору у розмірі 298,22 грн.

17 березня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотаннями про звільнення від сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 2 травня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків заяви до 1 червня 2018 року.

Зазначена ухвала направлялась заявнику на адресу зазначену ним у заяві: АДРЕСА_1, 69005, даних про зміну місця проживання матеріали провадження не містять.

До Верховного Суду 22 червня 2018 року повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 16 липня 2018 року, недоліки заяви про перегляд судових рішень, які зазначені в ухвалі Верховного Суду від 8 лютого 2018 року, ОСОБА_4 не усунув, заява підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Згідно із частиною четвертою статті 359 ЦПК України 2004 рокуу разі невиконання особою, яка подала заяву про перегляд судових рішень, вимог ухвали в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись статтею 359 ЦПК України 2004 року, пунктом 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 доОСОБА_4 про розірвання шлюбу; за зустрічним позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневоїрайонної ради у м. Дніпропетровську, орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної ради у м. Запоріжжі, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу з визначенням місця проживання малолітніх дітей, вважати неподаною і повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф.Хопта