Номер провадження: 22-ц/785/5231/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Калараша А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу начальника Першого Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 07 березня 2018 року про скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа та зобовязання відновити виконавче провадження у справі за скаргою ПАТ „Банк Фамільний на дії державного виконавця Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року керуючий Одеським відділенням ПАТ „Банк Фамільний ОСОБА_5 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 щодо винесення нею постанови від 26.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві та просив скасувати дану постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07 березня 2018 року скаргу ПАТ „Банк Фамільний задоволено, постанову старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 26.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві скасовано. Зобовязано старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 відновити провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, начальник Першого Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 07 березня 2018 року та відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, у звязку з чим виконавчий документ і було повернуто.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норрм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи скаргу ПАТ „Банк Фамільний, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем передчасно повернуто виконавчий документ стягувачеві, оскільки ним не вжито належним чином всіх заходів для примусового виконання рішення суду.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа № 1-203/09 виданого 13.05.2009 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ „Банк Фамільний грошової суми у розмірі 304 921, 63 грн. (а.с.30).

З відповіді Пенсійного фонду України від 11.10.2016 року та відповіді Державної податкової служби України від 11.10.2016 року вбачається, що інформації, щодо останнього місця роботи, отримання боржником пенсії, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, про джерело отримання доходів боржника ОСОБА_6 не знайдено (а.с.31 та зворотня сторона а.с.31).

Згідно відомостей інформаційної довідки №80741143 станом на 20.02.2017 року за ОСОБА_6 не знайдено нерухомого майна (а.с.33-34).

Згідно довідки, за ОСОБА_6 автотранспортні засоби не зареєстровані (а.с. 32, зворотня сторона).

Відповідно до довідки ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області від 24.10.2016 року, ОСОБА_6 зареєстрований з 10.03.2006 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.66).

Відповідно до акту від 21.02.2017 року на момент виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, боржника не знайдено. На стук та дзвін у двері ніхто не відчиняє. Виклик на прийом до державного виконавця залишено у дверях (а.с.70).

Відповідно до акту від 18.05.2017 року на момент виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, боржника не знайдено. Перевірити майновий стан не представляється можливим (а.с.71).

У звязку з тим, що у боржника ОСОБА_6 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, державний виконавець на підставі ч.1 п.2 с.37 повернув 26.06.2017 року виконавчий документ стягувачеві.

Відповідно до ЗУ „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 ЗУ „Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно ч.1, 3 ст.18 ЗУ „Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч.2, 3 ст.36 ЗУ „Про виконавче провадження розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Державний виконавець зазначає, що ним вжито всі заходи для примусового виконання рішення суду, проте у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення.

Проте, відповідно до ч.8 ст.48 ЗУ „Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Натомість, державним виконавцем за весь час перебування виконавчого листа на виконанні у період з 04.10.2016 року по 26.06.2017 рік лише один раз направлено запити до реєструючих органів з метою встановлення майнового стану боржника.

Таким чином, державним виконацем неналежно виконані вимоги Закону щодо встановлення майнового стану боржника в частині періодичності направлення запитів до реєструючих установ, як те вимагає ч.8 ст.48 ЗУ „Про виконавче провадження.

Відповідно ч.1 п.2 ст.37 ЗУ „Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.41 ЗУ „Про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції при постановленої ухвали не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника Першого Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 07 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.07. 2018 року

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.А. Калараш

ОСОБА_7