Справа № 645/621/18
Провадження № 2/645/970/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2018 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Миколаївнипро стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів,
В обґрунтування позову позивач зазначала, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року, у справі № 645/585/15-ц, було позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки всіх видів її доходів, але не менше 30% мінімального доходу громадян України, починаючи 07.08.2015 року і до її повноліття.
На виконання зазначеного рішення 01.02.2017 року видано виконавчий лист № 645/5885/15-ц, на підставі якого відкрито виконавче провадження.
Рішенням Харківської міської ради Харківської області виконавчим комітетом від 25.11.2015 року № 727 «Про надання дітям статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» надано статус дитини-сироти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року позбавлена батьківських прав. Батько дитини помер.

Розпорядженням Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 04 листопада 2016 року № 456 «Про призначення піклувальника дитині, позбавленій батьківського піклування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3» призначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, піклувальником дитини ОСОБА_4. Визначено місце проживання ОСОБА_4 В сімї піклувальника за адресою: АДРЕСА_1.

У грудні 2016 року відбулася заміна сторони виконавчого провадження, на корись якої стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4. Замінено громадського опікуна «Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач та представник позивача у свої заяві про розгляд справи без їхньої участіпідтримализаявленіпозовнівимоги в повномуобсязі та просила суд їхзадовольнити, проти заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судовезасідання не з'явився, про дату, час та місцерозглядусправиповідомленаналежним чином, письмовізапереченняпроти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються та заяви про розглядсправибезйогоучасті не надавала.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судовівикликиздійснюютьсясудовимиповістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судоваповістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яківикликаються, малидостатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розглядісправи, але не пізнішеніж за пять днів до судового засідання, а судоваповістка-повідомленнязавчасно.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесузобовязаніповідомляти суд про причини неявки у судовезасідання. У разінеповідомлення суду про причини неявки вважається, щоучасникисудовогопроцесу не зявилися в судовезасідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, щовідповідач не з'явився у судовезасідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалахсправидокази в їхсукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правовою природою аліментнізобов'язання - цеперіодичніплатежі, якіборжникзобов'язанийсплачуватищомісячно. Несвоєчаснасплатааліментівпередбачаєнастаннянегативнихнаслідківматеріального характеру у виглядістягнення неустойки (пені).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що відповідач допустила заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, протягом усього періоду починаючи з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, ухиляється від його виконання.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 18.12.2017 року № 53336008/В-5, розмір заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_3 станом на 25 квітня 2017 року складає 35386, 74 грн. (тридцять пять тисяч триста вісімдесят шість гривень сімдесят чотири копійки).

Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разівиникненнязаборгованості з вини особи, яка зобовязанасплачуватиаліменти за рішенням суду або за домовленістюміж батьками, одержувачаліментівмає право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсоткасуминесплаченихаліментів за кожен день простроченнявід дня простроченнясплатиаліментів до дня їхповногопогашенняабо до дня ухвалення судом рішення про стягненняпені, але не більше 100 відсотківзаборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 23.02.2016 у справі № 6-1477цс15, від 1 липня 2015 року № 6-94цс15, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Суд погоджується з розрахунком неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який був проведений позивачем у відповідності до вимог ст. 196 СК України за період несплати аліментів на утримання дитини.

Таким чином, суд вважаєдоведеною ту обставину, щовідповідачбулаобізнана про свійобов'язоксплачуватиаліменти, однак не вжилаусіхзаходів для виконання такого обовязку в повномуобсязі, не сплатившивизначенівищевказанимрішеннямФрунзенського районного суду м. Харковаплатежі в рахуноксплатиаліментів на утриманнянеповнолітньоїдитини, крім того не наддала суду беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованістьутворилась з незалежнихвіднеї причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно зазнає додаткових витрат на лікування неповнолітньої підопічної. Витрати на утримання дитини значно збільшилися. За останні роки значнозрослиціни на продуктихарчування, ліки, дитячийодяг. Призначенихаліменті не вистачає на необхідні потребидитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на викладене, ОСОБА_3, ухиляючись від сплати аліментів ставить у скрутне матеріальне становище ОСОБА_2, та відповідно шкодить інтересам неповнолітньої ОСОБА_4.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів.

Враховуючизмістст.ст. 181, 192 СК України, розміраліментів, визначенийрішенням суду, не вважаєтьсянезмінним. Отже, опікундитиниможе подати до суду заяву про збільшеннярозміруаліментів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальнийрозміраліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотківпрожитковогомінімуму для дитинивідповідноговіку.

Суд вважає вимогу про зміну розміру аліментів такою, що випливає з необхідності виконання позивачем власних обовязків з піклування про здоров'я неповнолітньої підопічної, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Поряд із цим, зміна розміру аліментів надасть можливість ОСОБА_2 більше уваги приділяти спілкуванню з дитиною та забезпечить виконання обовязків покладених законом на ОСОБА_3.

Згідно вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за виняткомвипадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився, розмір стягуваних аліментів є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд погоджується з даними доводами позивача та вважає, що позовна вимога щодо змінити розміру аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку відповідача, але не менш 50 % прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитини підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію чи зміни способу їх стягнення

Враховуючивикладене, суд приходить до висновку, щопозов єобгрунтованим та підлягаєзадоволенню у повномуобсязі.

На підставівищевикладеного, керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 89, 131, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 7, 180-182, 184-185, 192, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів у сумі 35386,74 грн. (тридцяти пяти тисяч трьохсот вісімдесяти чотирьох гривеньсімдесяти чотирьох копійок) та неустойку у формі пені за простроченнясплатиаліментів у сумі 35386,74.(тридцяти пяти тисяч трьохсот вісімдесяти чотирьох гривеньсімдесяти чотирьох копійок)

Змінити розмір аліментів, стягнути з ОСОБА_3 на користь піклувальника ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку відповідача, але не менш 50 % прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повний текст заочного рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягомдвадцятиднів з дня врученняйомуповного заочного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судовихрішень: https://fr.hr.court.gov.ua.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Головуючий суддя