РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1744/18

Провадження № 2-о/414/211/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участю секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту народження, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

встановив:

представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся у Кремінський районний суд із заявою про встановлення факту народження особи в певний час, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області. Зазначає, що ОСОБА_2 не перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, однак вони спільно проживають, та ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син. Пологи були у м. Луганськ, де було видане медичне свідоцтво про народження. Заявниця є громадянкою України, матір'ю новонародженого хлопчика і має бажання та намір зареєструвати новонародженого сина у державі Україна, але при зверненні до відділу РАЦС на підконтрольній території їй було роз'яснено, що документи, які видані установою, яка діє на тимчасово непідконтрольній українській владі території не мають юридичної сили, а відтак не має повноважень щодо видачі документів, які встановлюють факти, що мають юридичне значення.

Просить суд встановити факт народження у м. Луганську Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини - хлопчика, матір'ю якого є громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання заявник, її представник та заінтересована особа - ОСОБА_3 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заінтересована особа Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечила, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують щодо встановлення даного факту.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка м. Луганськ, зареєстрована у АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом НОМЕР_3, виданого 24.01.2008 р. Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області (а.с. 3).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров'я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім'я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини. По батькові дитині присвоюється за власним іменем батька.

Листом Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 04.07.2018 року № 982/17.3-46 представнику заявника було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з відсутністю документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я (а.с. 8).

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року1, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням є громадянином України з моменту народження.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, дитина та її батьки, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Крім того, факт того, що ОСОБА_2 народила 29.05.2015 р. о 23 год. 50 хв. року дитину - хлопчика, вагою 2 200,0 г, підтверджено наданим дублікатом медичного свідоцтва про народження № 34 від 04.06.2018 р. (а.с. 6), виданого у так званій Луганській народній республіці.

Відповідно до ч. 4 абз. 1 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану; якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

А відтак, враховуючи, що ОСОБА_3 не позбавлений права подати заяву до органів РАЦС щодо зазначення його як батька новонародженому хлопчику, однак із такою заявою не звертався, та підтвердження звернення і отримання відмови у зазначенні його як батька дитини з органів РАЦС у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні правові підстави для встановлення факту, що він є батьком новонародженого хлопчика у судовому порядку. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі медичного документу про народження, виданого закладом охорони здоров'я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини, за спільною заявою батька дитини та чоловіка, який перебуває у шлюбі з її матір'ю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 144 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 317, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про встановлення факту народження, заінтересовані особи: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2), Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (92900, Луганська область, м. Кремінна, вул. Слобожанська, 5, ) - задовольнити частково.

Встановити факт народження у м. Луганськ Луганської області в Україні ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини - хлопчика, вагою 2 200,0 грам, доношеного, 37 (тридцять сім) тижнів вагітності, друга вагітність, матір'ю якого є громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України.

В іншій частині - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кремінський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.В. Панчук