Дата документу 16.07.2018 Справа № 554/4166/18
Провадження № 2/554/2199/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Безуглої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (36023, м. Полтава, Ціолковського 31, кв.20) до ОСОБА_2 (36023, м. Полтава, Ціолковського 31, кв.20), третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради (36000, м. Полтава, вул.. Соборності, 36) про усунення перешкод у користуванні житлом, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому зазначила, що їй на праві власності належить квартира за адресою 36023, АДРЕСА_1, у якій зареєстрований її онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але у квартирі не проживає з 2008 р., особисті речі онука у вказаній квартирі не знаходяться, в утриманні житла останній участі не приймає. Позивач неодноразово пропонувала онуку змінити реєстрацію свого місця проживання, на що останній не відмовлявся, але ніяких дій не вчиняв. Фактичне місцеперебування онука їй не відоме, між ними спілкування відсутнє. Посилаючись на те, що вона є пенсіонеркою та через невелику пенсію не має можливості сплачувати комунальні послуги, що розраховуються і на онука, а реєстрація відповідача створює перешкоди в оформленні субсидії та здійсненні права користування майном, в тому числі шляхом його відчуження. Вказане і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, прохала суд їх задовольнити.

Представник третьої особи по справі Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради - надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом надіслання повісток-викликів до суду за адресою реєстрації - 36023, м. Полтава, Ціолковського 31, кв. Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою 36023, АДРЕСА_1, згідно з свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 209 від 18.03.1992 р., яке зареєстровано 20.03.1992 р. в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 15989.

Відповідно до Довідки від 21.05.2018 р., виданої ЖБК «ВОРСКЛА», встановлено, що у квартирі за адресою 36023, АДРЕСА_1 проживають: власник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (онук) зареєстрований але фактично не проживає з 2008 р.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, пояснили, що вони знають сімю позивача, підтвердили, що понад десять років як ОСОБА_2 онук ОСОБА_1, не проживав та не появлявся за вказаною адресою проживання ОСОБА_1 - 36023, АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Ураховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що відповідач, якого позивач зареєструвала у власному будинку, не проживає у ньому понад 10 років, тобто не реалізував своє право на користування жилим приміщенням, а отже не набув прав та обовязків, як член сімї позивача. Позивачем доведено, що її право на користування власним нерухомим майно на свій розсуд, а саме квартирою, порушується відповідачем, який є зареєстрованим у квартирі позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,259,279,264,265,280-282,289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (36023, м. Полтава, Ціолковського 31, кв.20) до ОСОБА_2 (36023, м. Полтава, ЦіолковськогоАДРЕСА_2), третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36) про усунення перешкод у користуванні житлом задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою 36023, АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О.Материнко