Справа № 214/2083/18
2/214/1756/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

24 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/2083/18

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою 03.04.2018, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором № 45 від 16.08.2014 станом на 14.03.2018 в загальному розмірі 48852 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту (основний борг) 1800 грн., по процентам за користування кредитом 504 грн., пені 46548 грн.; судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що 16.08.2014 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 45, за умовами якого позивач надав позичальникові кредит в розмірі 1800 грн. зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 504 грн. у строк до 29.08.2014. Відповідач жодного платежу на погашення заборгованості не здійснив, на телефонні дзвінки не відповідав. У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх кредитних зобовязань, порушенням умов договору, представник позивача, діючи в інтересах ТОВ «Служба миттєвого кредитування», просила суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 14.03.2018 в примусовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Крім того, враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» з 31.07.2013 зареєстроване як юридична особа, фінансова установа, , запис в Реєстрі за № 45 із здійсненням діяльності згідно з КВЕД 64.92. Інші види кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.05.2017, Свідоцтвом та Статутом (а.с. 30, 32-33, 34).

16.08.2014 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладено кредитний договір за № 45, за умовами п.п.1.1-2.1 якого позичальник отримав кредит в сумі в сумі 1800 грн. на споживчі цілі в строк до 29.08.2014.

Сторонами погоджений наступний порядок плати за користування кредитом: відповідно до п.3.1 договору, розмір процентів, які позичальник повинен сплатити 2% за кожен день користування кредитом (730% річних або 732% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). Загальна вартість кредиту для позичальника дорівнює розміру передбачених в п.3.1 договору процентів, які позичальник буде зобовязаний сплатити на користь кредитодавця. Позичальник не зобовязаний додатково до процентів сплачувати на користь кредитодавця будь-які інші платежі, які б збільшували загальну вартість кредиту.

Відповідно до п.3.3 договору, позичальник зобовязується повернути кредит в сумі 1800 грн., а також проценти за користування ним в сумі 504 грн., нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, а разом 2304 грн.

Крім того, відповідно до п.2.3 договору, на підставі заяви позичальника, поданої кредитодавця не пізніше ніж за 2 робочі дні до дати повернення кредиту, кредитодавець, діючи на власний розсуд, має право шляхом повідомлення позичальника надати йому відстрочення щодо повернення кредиту на строк не більше 14 календарних днів. У цьому випадку позичальник зобовязаний сплатити кредитодавця проценти в розмірі, визначеному п.3.1 договору, та проценти за час наданої відстрочки.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в ході судового розгляду, кредитор свої зобовязання перед ОСОБА_1 виконав належним чином, надавши йому кредит в обумовленому сторонами розмірі 1800 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає визначене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в силу ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Як слідує з розрахунку заборгованості станом на 14.03.2018 (а.с.7-29) ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 45 від 16.08.2014 належним чином не виконував, взагалі не погашаючи заборгованість. В результаті цього станом на 14.03.2018 утворилась заборгованість за тілом кредиту (основний борг) 1800 грн., по процентам за користування кредитом 504 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який суд вважає належним та допустимим доказом, у зв'язку з чим приходить до переконання щодо доведеності розміру заявлених позивачем грошових вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам, які підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 46548 грн., нарахованої за 1293 дня прострочки, суд виходить з наступного.

Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст.ст.546,548,549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (штраф, пеня), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання.

Як визначено п.п.6.1-6.3 кредитного договору (а.с.4), у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до позичальника застосовуються штрафні санкції нарахування неустойки у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Аналізуючи обсяг відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, визначений розмір відсотків за користування кредитом 2% в день від суми кредиту 1800 грн., суд приходить до висновку, що визначений умовами договору розмір пені не відповідає засадам розумності та справедливості.

З урахуванням ст.2 ЦПК України щодо загальних засад та завдань цивільного судочинства та п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України суд вправі зменшити розмір неустойки (пені) як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14.

В розумінні ч.3 ст.551 ЦК України істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України та мають іншу правову природу.

В ході судового розгляду встановлено, що розмір основного збитку, завданого відповідачем, становить 2304 грн. (з розрахунку: 1800 грн. тіло кредиту + 504 грн. відсотки), в той час як заборгованість за пенею, нарахованою за прострочення виконання ОСОБА_1 кредитних зобов'язань станом на 14.03.2018 за 1293 дні складає 48852 грн. Таким чином, очевидним є те, що заявлений позивачем розмір пені є неспівмірним з розміром основного збитку, завданого відповідачем і не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права, що також передбачено в абз.2 п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13.

Враховуючи встановлену неспівмірність, розмір основного збитку та відсутність доказів звернення позивача з досудовими вимогами до відповідача для погашення ним заборгованості в добровільному порядку, рівень виконання позичальником своїх зобовязань перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування», суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 2500 грн., що кореспондується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 у справі № 6-1120цс15, від 03.09.2014 у справі № 6-100цс14.

Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованості за кредитним договором № 45 від 16.08.2014 станом на 14.03.2018 в загальному розмірі 4804 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 1800 грн., по процентам за користування кредитом 504 грн., за пенею 2500 грн. (з розрахунку: 1800 + 504 + 2500).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ст.141 ЦПК України та п.39 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», відповідно до якого у разі, якщо суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

У звязку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 1762 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором № 45 від 16.08.2014 станом на 14.03.2018 в загальному розмірі 4804 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 1800 грн., по процентам за користування кредитом 504 грн., за пенею 2500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» судовий збір в сумі 1762 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», корд , юридична адреса: вул. 40 років Радянської України буд.39-а офіс 25, м. Запоріжжя, Запорізька область.

Відповідач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24.07.2018.

Суддя Хомініч С.В.