З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №521/9039/18
Провадження № 2/521/3263/18
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №44 у будинку №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі, обґрунтовуючи свої вимоги таким.
Позивач зареєстрований у квартирі №44 у будинку №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі, яка належить йому на праві приватної власності. За вищезазначеною адресою зареєстрована також колишня дружина позивача ОСОБА_2. Оскільки позивач сплачує всі видатки по житловому приміщенню та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в його приміщенні створює позивачу перешкоди в користуванні, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у звязку з її неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не зявилась, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло 02 жовтня 2008 року, посвідченого УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради, ОСОБА_1 на праві власності належить 332/1000 частин квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1.
Право власності на 332/1000 частин квартири за ОСОБА_1 було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 26 листопада 2008 року за №293 в книзі: 703пр-144.
Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрації від 16 травня 2018 року за №152, у квартирі №44 у будинку №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі, зареєстровані: ОСОБА_1 (основний) та ОСОБА_2 (дружина), яка з березня 2014 року не проживає - відповідач по справі.
06 березня 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2017 року.
На підставі акту про не проживання від 07 травня 2017 року, складеного сусідами будинку №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі, встановлено, що ОСОБА_2 - колишня дружина ОСОБА_1 не проживає з березня 2014 року у квартирі № 44 у будинку № №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі, та комунальні послуги не сплачує.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідач порушила права та законні інтереси позивача у справі.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею.
Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, виселилася з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знялась, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування цією квартирою.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.
Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути визнана особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №44 у будинку №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 16, 29, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстр. № НОМЕР_1) до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, тимчасова посвідка на постійне проживання серії ОД № 1278-03), такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 44 у будинку №31 корпус №3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 06 липня 2018 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.