Провадження №2/447/620/18
Справа №447/999/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

05.07.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Карбовнік І.М..

при секретарі- Данилів О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа- Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про зняти арешт з квартириза адресою: АДРЕСА_1, що був накладений постановою державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 04.08..2006 року ВП № 2238855 від 02.08.2006 року.

В обґрунтування позову вказує, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 зареєстрованого в кадастровій книзі за №8 за № 2100 12.09.2006 року вона придбала у ОСОБА_2 вказану квартиру. ЇЇ право власності зареєстровано у встановленому порядку.

17.04.2018 року з метою відчуження вищевказаної квартири, позивач, як власник квартири звернулась до нотаріуса, де дізнались, що на квартиру накладено арешт постановою державного виконавця від 04.08.2006 року ВП № 2238855 від 02.08.2006 року.

При зверненні до Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, вона отримала інформацію, згідно якої дізналася, що арешт накладено згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області по справі №2-774 від 01.08.2006 року , згідно якої заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відчуженню, здачі в оренду квартири №26 у будинку№10 по вул..Грушевського м.Миколаєва Львівської області, стягувачем зазначено ОСОБА_3, також зазначено,що 02.08.2006 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на зазначену квартиру. Вказане виконавче провадження завершено 09.08.2006 року , однак арешт до сьогоднішнього дня не знято, що перешкоджає їй як власнику квартири вільно розпоряджатися своїм майном.

В судове засідання позивач та її представник не зявились. До суду представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Представник третьої особи Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Квартира за адресою АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 зареєстрованого в кадастровій книзі за №8 за № 2100 12.09.2006 року

Постановою головного державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ ВП № 3561564 від 02.08.2006 року було накладено арешт та оголошено заборону відчуження на вищевказану квартиру, що підтверджується відомостями з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Встановлено, що Миколаївським районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з приводу вищевказаного арешту, відкрите виконавче провадження на імя боржника ОСОБА_2 яке завершено 09.08.2006 року.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідност. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК Українив становлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі, є одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2006 року. посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 зареєстрованого в кадастровій книзі за №8 за № 2100 12.09.2006 року.

Відповідно до ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В п. 2 Постанови ПленумуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5«Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а на підставі ч. 1ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Орган, який наклав арешт, позбавлений законної можливості скасувати накладений арешт.

Нескасований арешт грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами право приватної власності позивачки.

Таким чином, оскільки квартира належить позивачці , суд приходить до висновку, що арешт майна порушує право позивача, як власника, у зв'язку з чим позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 263, 264, 280-281 ЦПК України, ст.ст.317,319,321,391,392 ЦК України,ст. 59ЗУ «Про виконавче провадження», -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: м. Миколаїв пр..Грушевського,10 /26, Львівської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 зареєстрованого в кадастровій книзі за №8 за № 2100 12.09.2006 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя Карбовнік І. М.