2/465/1971/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

16.07.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_3, зареєстрований 25 травня 2014 року Виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис №14.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя. Спільне господарство сторони не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, при цьому відповідач не цікавиться життям спільної дитини. На даний час дійшли висновку про розірвання шлюбу, оскільки такий існує лише формально.

В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим ОСОБА_2 подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач відзив не подав, в судове засідання черговий раз не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи завдання судочинства, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За приписами ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 травня 2014 року Виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, про що складено актовий запис №14. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №211294. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-СГ №431413, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 4214.

Як вбачається з наявних матеріалів позивач не підтримує з відповідачем подружні відносини, проживає окремо, спільного господарства не веде, отож перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 141, 263-265, 282 ЦПК України, ст.104-105, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), який зареєстрований 25 травня 2014 року Виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис №14.

Стягнути з відповідача на користь позивача 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок документально підтверджених судових витрат.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати у Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Якщо відповідачу, повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розяснити, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Головуючий суддя Р.С. Козюренко