Справа № 473/2261/18
РІШЕННЯ

іменем України

"02" серпня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцька Г.А.

при секретарі судового засідання Гавриловій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 195 грн. 62 коп. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем 10.09.2015 року був укладений кредитний договір № 30, відповідно до умов якого товариство надало позичальнику кредитні кошти в розмірі 1300 грн., а відповідач зобовязався повернути кошти в строк до 09.10.2015 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 780 грн., із розрахунку 2 % за кожен день користування кредитом.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останнього сплатити неустойку в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.

Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало в повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погасив кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 05.06.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі.

Ухвалою суду від 03.07.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10-30 год. 20.07.2018 року.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим, згідно ч. 5ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, судом про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до положень ч 7, 8 ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації, про що свідчить роздруківка про відстеження поштового відправлення « Укрпошти», тому суд вважає за можливе, згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України (в редакції 03.10.2017 року) ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (зареєстрована як фінансова установа) та ОСОБА_1 10.09.2015 року був укладений кредитний договір № 30, в якому сторони узгодили всі його умови.

Відповідно до договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 1300 грн., а відповідач зобовязався повернути кошти в строк до 09.10.2015 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 780 грн., із розрахунку 2 % за кожен день користування кредитом.

Відповідач 23.09.2015 року сплачував відсотки за користування кредитом в сумі 364 грн., після чого пролонгував договір строком до 23.10.2015 року, 13.10.2015 року в сумі 520 грн. та пролонгував договір строком до 12.11.2015 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1300 грн.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останнього сплатити неустойку, відповідно до п.п. 6.2. Договору.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Крім цього, положення ст.ст.546,548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з чим станом на 05.06.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору, яка складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі 1300 грн.

- заборгованості за процентами в розмірі 1664 грн.

Обумовлений розрахунок заборгованості, з дотриманням вимог ст.ст.12,76-81 ЦПК України не спростовано.

За такого, в силу ст.ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

Крім того, позивачем за порушення виконання зобов'язання нарахована пеня в розмірі 24 336 грн. 00 коп.

Так, Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який перевищує заборгованість, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3ст. 551 ЦК України.

В силу ч. 3.ст. 551 ЦК України, розмір неустойки, а пеня є її видом, може бути зменшений за рішенням суду, якщо значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За такого, враховуючи вищевикладене, ступінь виконання боржником своїх зобовязань, сума пені підлягає зменшенню до 3000 грн. і це у повній мірі буде відповідати наведеним вище засадам Конституції України, міжнародній практиці та нормам цивільного законодавства про розумність та справедливість судових рішень.

В силу п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог, їх документального підтвердження, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати ( 22.5 %) в розмірі 398 грн.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 258-260, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором № 30 від 10.09.2015 року станом на 05.06.2018 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 1 300 грн., заборгованість за процентами 1664 грн., пеню в розмірі 3000грн., та на відшкодування судових витрат 398 грн., а всього 6362 ( шість тисяч триста шістдесят дві) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», 69037 Запорізька область, м. Запоріжжя, Орджонікідзевський район, вул. Сорок років Рад України буд. 39-А,офіс 25 .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Будівельників 4/2., РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя Висоцька Г. А.