Справа № 183/4103/18
Провадження № 2-з/183/118/18

У Х В А Л А
20 липня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Дружба" про поділ майна подружжя,-
Заява обґрунтована тим, що відповідач може здійснити дії щодо відчуження своєї частки в розмірі 51 % у статутному капіталі ТОВ АФ «Дружба» на користь інших осіб, що призведе до неправильного визначення вартості майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності подружжя, і в свою чергу може привести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Суд, дослідивши матеріали позову та заяву про його забезпечення, дійшов висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві; забороною вчиняти певні дії тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих представником позивача на підтвердження заявлених вимог, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на майно, набуте в період перебування позивача та відповідача у шлюбних відносинах (з урахуванням наданих доказів, дати укладання шлюбу між сторонами, дати державної реєстрації юридичної особи). Оскільки вартість майна, на яке заявник просить накласти заборону щодо відчуження у будь-яких формах, може бути врахована судом при визначенні загального обсягу вартості майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що перебуває у власності відповідача, у разі поділу судом цього майна, та з урахуванням наданих суду доказів наявна реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.
Перевіряючи відповідність заявленого виду забезпечення позову позовним вимогам, суд виходить з того, що в обґрунтування необхідності застосування саме заборони вчинення дій щодо відчуження майна позивач послався на існування небезпеки відчуження власником майна на користь третіх осіб.
Як роз`яснено абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову", суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).
Виходячи із виду заходу забезпечення позову, заявленого представником позивача та враховуючи залучення до участі у справі в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Дружба", суд приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову у виді заборони вчинення дій щодо відчуження майна не призведе до втручання у внутрішню діяльність господарського товариства, внаслідок чого вид забезпечення позову, заявлений представником позивача відповідає позовним вимогам та покладеним в обґрунтування заяви доводам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Дружба" про поділ майна подружжя задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Копію цієї ухвали направити негайно для виконання. Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання.

Повна ухвала суду складена 20 липня 2018 року.

Суддя Г.Є. Майна