Справа № 522/437/17
Провадження 4-с/522/73/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт ФінансГрупп»,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця і просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2016 року (ВП 53006849) про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 105,56 грн., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2016 року (ВП 53006949) про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 502634,86 грн., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2.

Мотивує вимоги тим, що Приморським районним судом м. Одеси 08.07.2015 року ухвалено рішення, яке частково змінене апеляційним судом Одеської області 25.11.2015 року та звернуто стягнення на предмет іпотеки від 29.06.2006 року на квартиру №37, №38 в м. Одесі по вул. Катериненській, 14, які належать ОСОБА_1 в рахунок сплати заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в розмірі 5026348,64 грн. Заявник зазначає, що 13 грудня 2016 року він поштою отримав з Головного територіального управління юстиції в Одеській області постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 502634,86 грн. (ВП 53006949) та про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 105,56 грн. (ВП № 53006849).

ОСОБА_1 вважає, що вказані постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», так як основний борг перед банком ним погашено, а 29 вересня 2016 року ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль», ПАТ «ОСОБА_4 банк» та ТОВ «Стандарт Фінансгрупп» було укладено договорі про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечними договорами, згідно яких ці права вимог перешли до ТОВ «Стандарт Фінансгрупп», а тому на сьогоднішній день ОСОБА_1 ніякого відношення до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» не має. Він добровільно сплатив кошти за рішенням суду.

Провадження у справі відкрито 12 січня 2017 року.

24 травня 2017 року до суду подані заперечення представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в яких зазначено, що на виконанні в Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження (ЄДРВП 516534249) з примусового виконання виконавчого листа № 522/3800/15-ц, виданого 22.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.06.2006 року: на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_1 в рахунок сплати заборгованості ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 банк Аваль», яка виникла на підставі договору про надання кредиту №014/0077/82/6640 від 29.09.2006 року в розмірі 388135,03 доларів США, що еквівалентно 5026348,64 грн., шляхом встановлення способу реалізації нерухомого майна із застосуванням процедури виконавчого провадження. 13 липня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Враховуючи те, що боржник у наданий для самостійного виконання вимог виконавчого документу строк виконавчого документу не виконав, на підставі ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції №1404-VІІІ від 02.06.2016 року), державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.07.2016 року.

Також, в ході проведення виконавчих дій, в порядку ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції №1404-VІІІ від 02.06.2016 року), державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 25.11.2016 року. У зв?язку з подачею стягувачем заяви про повернення вказаного виконавчого листа без виконання, державним виконавцем 25.11.2016 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції №1404-VІІІ від 02.06.2016 року) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій п.п. 5,6 вказано, що постанови про стягнення виконавчого збору від 20.07.2016 року та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 25.11.2016 року винести в окремі виконавчі провадження, що відповідає вимогам ч.3 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції №1404-VІІІ від 02.06.2016 року).

Наразі на примусовому виконанні у Відділі ДВС перебувають виконавчі провадження (ЄДРВП 53006849) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави у особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області витрат виконавчого провадження в розмірі 105,56 грн. та (ЄДРВП 53006949) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави у особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавчого збору в розмірі 502634,86 грн. Постанови про відкриття виконавчого провадження по цим виконавчим провадженням від 29.11.20116 року направлені боржнику для виконання.

24 травня 2017 року до суду подані пояснення від ТОВ «Стандарт фінанси групп», в яких, представник Товариства посилається на те, що відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги від 23.09.2016 року ТОВ «Стандарт фінансгрупп» прийняло всі права вимоги до ОСОБА_1 по кредитним та іпотечним договорам. У зв?язку з неможливістю виконання ОСОБА_1 висунутих вимог кредитора, зі згоди ОСОБА_1, було звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки в позасудовому нотаріальному порядку. В зв?язку з чим 25.11.2016 року за заявою ТОВ «Стандарт фінанси групп» Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесена постанова про повернення виконавчого документу стягував, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень (ВП 51634249).

У зв?язку з тим, що виконавчий документ по ВП 51634249 фактично не був виконаний відділом ДВС так як не була застосована процедура прилюдних торгів, заінтересована особа вважає вимоги ОСОБА_1 зрозумілими та небезпідставними.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19.07.2018 року ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив (заперечення), в якій вказав, що державний виконавець, в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу МЮ України 29.09.2016 року № 2832/5) за якими державний виконавець зобов?язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, виніс постанову про відкриття виконавчих проваджень про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 29.11.2016 року, тобто лише через чотри дні після винесення 25.11.2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 02.06.2016 року, виконавчий збір стягується виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачеві виконавчим документом, однак ці дії державним виконавцем не вчинялися, а отже і підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1

Інші учасники справи в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника ТОВ «Стандарт фінанси групп» надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника суб?єкта оскарження, суд приходить до наступного.

13 липня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51634249 з виконання виконавчого листа № 522/3800/15-ц, виданого 22.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.06.2006 року: на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_1 в рахунок сплати заборгованості ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 банк Аваль», яка виникла на підставі договору про надання кредиту №014/0077/82/6640 від 29.09.2006 року в розмірі 388135,03 доларів США, що еквівалентно 5026348,64 грн., шляхом встановлення способу реалізації нерухомого майна із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом.

Цією постановою встановлено семиденний строк для самостійного виконання рішення суду та вказано, що у разі не виконання рішення суду в цей строк, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору, витрат, пов?язаних з провадженням виконавчих дій.

14 липня 2016 року вказана постанова направлена боржнику.

20 липня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 502634,86 грн., в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яку в той же день направлено боржникові.

25 листопада 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було прийнято постанову про заміну стягувача з ПАТ «Райффавйзен банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Стандарт ОСОБА_5».

25 листопада 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було прийнято постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у умі 105,56 грн.

25 листопада 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що стягувач подав заяву про повернення виконавчого документа без виконання.

29 листопада 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53006849 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 51634249.

29 листопада 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53006949 про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженні № 51634249.

ОСОБА_1 вважає постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 29 листопада 2016 року ВП №53006849 та ВП №53006849 такими, що підлягають скасуванню, оскільки виконавчий збір може бути вирахуваний лише з фактично стягнутої чи повернутої боржником суми або вартості майна боржника, переданого стягувачеві виконавчим документом. У свою чергу, повернення виконавчого документа, за заявою стягувача, не може бути підставою для стягнення виконавчого збору. Отже, враховуючи, що жодної суми у рамках виконавчого провадження №51634249 відповідачем не було стягнуто або повернуто або передано майна, підстави для вирахування суми виконавчого збору відсутні.

Щодо постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження то вона винесена з порушенням строків на її винесення.

Частинами першої та другої статті 27 Закону України» «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За приписами пунктів 1-6 частини п'ятої статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною дев'ятою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вказаної норми Суд робить висновок, що частина перша та друга статті 27 Закону №1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем.

Разом з тим, ця стаття передбачає винятковий перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується.

Згідно частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на зазначене Суд робить висновок, що частина третя статті 40 Закону №1404-VIII є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила встановлені частинами першою та другою статті 27 зазначеного закону - не можуть застосовуватися.

В даному випадку, стягувач звернувся з заявою про повернення виконавчого документу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, у зв'язку з чим настають наслідники які передбаченні частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII - якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, Суд робить висновок, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що рішення суду, на підставі якого 22.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист № 522/3800/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.06.2006 року: на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_1 в рахунок сплати заборгованості ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 банк Аваль», яка виникла на підставі договору про надання кредиту №014/0077/82/6640 від 29.09.2006 року в розмірі 388135,03 доларів США, що еквівалентно 5026348,64 грн., шляхом встановлення способу реалізації нерухомого майна із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом, не було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд доходить висновку про правомірність прийняття державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору.

Також, відповідно до п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу МЮ України 29.09.2016 року № 2832/5), постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Судом встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена 25.11.2016 року, однак постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення витрат виконавчого провадження винесена лише 29.11.2016 року.

При цьому суд враховує той факт, що 25 листопада 2016 року був календарним днем пятницею, після якої йде два вихідні дні, після цього робочий день понеділок і вівторок 29 листопада 2016 року, тобто фактично строк державним виконавцем було порушено на один день.

Враховуючи надані в судовому засіданні представником суб?єкту оскарження пояснення про особливості реєстрації в автоматизованій системі виконавчогопровадження постанов державних виконавців, суд доходить висновку, що порушення державним виконавцем строку винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення витрат виконавчого провадження на один день, мало місце через наявність поважних причин такого пропуску, а тому не вважає цей факт підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2016 року (ВП 53006849) про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 105,56 грн.

Посилання в судовому засіданні ОСОБА_1 на порушення державним виконавцем принципів диспозитивності виконавчого провадження при відкритті виконавчих проваджень ВП 53006849 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 105,56 грн. та ВП 53006949 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 502634,86 грн. у зв?язку з фактичною відсутністю заяви стягувача про примусове виконання рішення, як передбачено п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», спростовується вимогами норми, яку містить ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд вважає скаргу ОСОБА_1 не обґрунтованою і відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 37, 40 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт ФінансГрупп».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складений на підписаний 06 серпня 2018 року.

Суддя Л. М. Чернявська 02.08.2018