Справа № 727/2016/18
Провадження № 2/727/743/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві про перерахування суми заборгованості аліментів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про перерахування суми заборгованості аліментів посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.08.2012 року з нього вирішено стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.07.2012 року, до її повноліття, та стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 30.07.2012 року, до 28.10.2014 року. Виконавчий лист, виданий 16.08.2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було подано на виконання до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

В період з серпня 2012 року по лютий 2017 року нарахування аліментів проводилось державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 у ВП №45788106.

Державний виконавець Рудик В.В. не встановив належним чином розмір його доходів протягом зазначеного періоду, та нараховував аліменти в твердій грошовій сумі, виходячи із середньостатистичної заробітної плати у м. Києві, однак він фактично працював та працює у м. Чернівці, і його заробітна плата значно нижча від вказаної державним виконавцем у розрахунку. Крім того, він не отримував будь-яких повідомлень про те, що проводиться нарахування та стягнення аліментів. Він протягом зазначеного періоду сплачував стягувачу ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини самостійно шляхом почтових переказів в розмірі 300,00 грн. щомісячно. Також, він сплачував аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 250,00 грн. в період з 01.08.2012 року по 28.10.2014 року.

Вважав, що заборгованість по аліментам станом на 22.10.2014 року, яку визначив державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 у ВП № 45788106 в розмірі 32728,28 грн. є неправильною та перебільшеною.

Так, прожитковий мінімум у період з 01.07.2012 року по 01.10.2012 року становив 917,00 грн. мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 275,10 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року становив 930 грн. мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму 279,00 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року становив 961,00 грн. мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 288,30 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.01.2013 року по 01.12.2013 року становив 972,00 грн. мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 291,60 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.12.2013 року по 01.07.2014 року становив 1032,00 грн. мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 309,60 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року становив 1059,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 317,70 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року становив 1102,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 330,60 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року становив 1032,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 309,60 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року становив 1167,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 350,10 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.01.2016 року по 01.05.2016 року становив 1167,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 350,10 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року становив 1228,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 368,40 грн.; прожитковий мінімум у період з 01.12.2016 року по 01.03.2017 року становив 1355,00 грн. - мінімальний розмір аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму - 406,50 грн.

Враховуючи розмір його доходів, розмір аліментів 1/4 частину від доходу, 30% прожиткового мінімуму та сплачених ним аліментів, то сума заборгованості станом на 01.03.2017 року визначена ним становить 7842,82 грн., зокрема: сума заборгованості аліментів на утримання дитини в період з липня 2012 року по жовтень 2014 року становить 577,04 грн., сума заборгованості на утримання ОСОБА_2 в період з липня 2012 року по жовтень 2014 року становить 1605,55 грн., сума заборгованості аліментів на утримання дитини в період з 01.11.2014 року по 28.02.2017 року становить 5660,23 грн. (577,04 грн.+1605,55 грн.+5660,23 грн.=7842,82 грн.).

А тому просив здійснити перерахунок аліментів на утримання сина ОСОБА_6 та на утримання ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №45788106 з урахуванням виплачених ним аліментів самостійно та з урахуванням його заробітної плати у період з 30.07.2012 року по 01.03.2017 року та встановити розмір заборгованості станом на 01.03.2017 року в сумі 7842,82 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і підтвердила обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.08.2012 року задоволено позов ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 30.07.2012 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 30.07.2012 року до 28.10.2014 року.

На виконання рішення суду, 16.08.2012 року було видано виконавчий лист (а.с.8), який перебував на виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постановою державного виконавця від 11.12.2014 року відкрито виконавче провадження та постановою від 17.02.2017 року повернуто виконавчий документ стягувачу в звязку з тим, що боржник не працює на території Печерського району м. Києва.

Відповідно до довідки №516 від 13.02.2018 року позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач з серпня 2012 року по лютий 2017 року сплачував аліменти на утримання дитини, а саме: в період з серпня 2012 року по грудень 2012 року щомісячно по 300 грн., а всього суму 1500 грн.; в період з січня 2013 року по грудень 2013 року щомісячно по 300 грн., а всього суму 3600 грн.; в період з січня 2014 року по грудень 2014 року щомісячно по 300 грн., а всього суму 3600 грн.; в період з січня 2015 року по грудень 2015 року щомісячно по 300 грн., а всього суму 3600 грн.; в період з січня 2016 року по грудень 2016 року щомісячно по 300 грн., а всього суму 3600 грн.; в період з січня 2017 року по лютий 2017 року щомісячно по 300 грн., а всього суму 600 грн., а також з серпня 2012 року по жовтень 2014 року на утримання ОСОБА_2, а саме: в період з серпня 2012 року по жовтень 2012 року щомісячно по 250 грн., а всього суму 750 грн.; в листопаді 2012 року суму 419 грн.; в грудні 2012 року суму 250 грн.; в період з січня 2013 року по грудень 2013 року щомісячно по 250 грн., а всього суму 3000 грн.; в період з січня 2014 року по жовтень 2014 року щомісячно по 250 грн., а всього суму 2500 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.9-14).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного Печерським районним ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції м. Києва від 27.01.2017 року, заборгованість по аліментах станом на 01.02.2017 року становить суму 82617,28 грн.

Суд не приймає до уваги вказаний розрахунок, оскільки державний виконавець Рудик В.В. не встановив належним чином розмір доходів позивача ОСОБА_1 протягом зазначеного періоду, та нараховував аліменти в твердій грошовій сумі, виходячи із середньостатистичної заробітної плати у м. Києві, однак ОСОБА_1 фактично працював та працює у м. Чернівці, і його заробітна плата значно нижча від вказаної державним виконавцем у розрахунку.

Згідно з довідкою про доходи від 04.06.2018 року, ОСОБА_1 працює начальником зміни в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека І Б.».

Також суду було надано довідку з Пенсійного фонду України, в якій зазначена заробітна плата позивача за період з 2012р. по 2017р.

Враховуючи розмір заробітної плати, яку позивач отримував з липня 2012 року по січень 2017р. та кількість коштів, які він платив в якості аліментів на утримання дитини та дружини у позивача утворилась наступна заборгованість:

- в 2012р. позивач на утримання дитини та дружини повинен був сплатити 2938,61 грн., а сплатив 2794 грн., отже заборгованість склала 144,61 грн.;

- в 2013р. позивач на утримання дитини та дружини повинен був сплатити 7245,25 грн., а сплатив 6600 грн., отже заборгованість склала 645,25 грн.;

- в 2014р. позивач на утримання дитини та дружини повинен був сплатити 7144,18 грн., а сплатив 6110 грн., отже заборгованість склала 1034,18 грн.;

- в 2015р. позивач на утримання дитини повинен був сплатити 8211,97 грн., а сплатив 3600 грн., отже заборгованість склала 4611,97 грн. В жовтні 2015р. позивач не працював, а в листопаді 2015р. працював тільки декілька днів, відповідно за ці два місця заборгованість по аліментам має бути нарахована виходячи з його заробітної плати за останній перед звільненням місяць, а саме за вересень 2015р.;

- в 2016р. позивач на утримання дитини повинен був сплатити 4794,47 грн., а сплатив 3600 грн., отже заборгованість склала 1194,47 грн.

За січень 2017р. позивачем не було надано квитанцію про сплату ним особисто аліментів, відповідно виходячи з його заробітної плати заборгованість складає 725,25 грн.

Отже за цей період у позивача перед відповідачем утворилась заборгованість по аліментам на утримання дитини та дружини в сумі 8355,73 грн.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Згідно з ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Таким чином, суд вважає, що необхідно здійснити перерахунок аліментів та встановити, що розмір заборгованості ОСОБА_1 по виплаті аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_4 та стягувались на утримання ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.08.2012 року станом на 31.01.2017 року складає 8355,73 грн., задовольнивши частково позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.180, 195 СК України, ст.ст.7, 12, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Здійснити перерахунок аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 та стягувались на утримання ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.08.2012 року за період з 30.07.2012 року по 31.01.2017 року.

Встановити, що розмір заборгованості ОСОБА_1 по виплаті аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_4 та стягувались на утримання ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.08.2012 року станом на 31.01.2017 року складає 8355 (вісім тисяч триста пятдесят пять) гривень 73 (сімдесят три) копійки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 30 липня 2018 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: