Справа № 709/795/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 грудня 2016 року померла її тітка ОСОБА_3, яка на момент смерті проживала у сина ОСОБА_2 у Російській Федерації. Відповідно до заповіту ОСОБА_3 від 20 квітня 2012 року позивач є єдиним спадкоємцем. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративних межах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з тим, що про наявність заповіту вона дізналася після того, як ОСОБА_2 направив на її адресу поштою документи, що підтверджували смерть тітки, заповіт та документи на спадкове майно. Крім того, позивач проживає у Черкаському районі Черкаської області, у зв'язку з чим у неї є проблеми зі сполученням між населеними пунктами, оскільки спадщина знаходиться у Чорнобаївському районі Черкаської області, а також тривали ремонтні роботи та реконструкція мосту через

р. Дніпро. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі (а.с. 28). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 30). ОСОБА_2 (далі - третя особа) подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі (а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

27 грудня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30 грудня 2016 року серії V-АГ № 575426 (а.с. 6).

При житті ОСОБА_3, а саме 20 квітня 2012 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 1095, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй по закону, заповіла позивачу (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,89 га, яка розташована в адміністративних межах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, та належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується копією державного акту від 31 липня 2002 року серії ІІІ-ЧР № 021564 (а.с. 11).

Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, у зв'язку з тим, що про наявність заповіту вона дізналася після того, як ОСОБА_2 направив на її адресу поштою документи, що підтверджували смерть тітки, заповіт та документи на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті, тобто 27 грудня 2016 року.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 27 травня

2017 року.

Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від грудня 19 травня 2018 року (вих. № 523/01-16) (а.с. 27), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 19), відповідно до змісту якого після смерті ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено, що третя особа - ОСОБА_2 (син спадкодавця) проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року

№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Абзацем 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки.

Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме необізнаність про наявність заповіту на своє ім'я, заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на наявність заповіту, а також на те, що вказана спадщина після смерті ОСОБА_3 до цього часу ніким не прийнята, відповідач та третя особа проти позову не заперечують, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки - ОСОБА_3, яка померла 27 грудня

2016 року, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В.Чубай