У Х В А Л А

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2605/7478/12-ц

провадження № 22-ц/796/7152/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» в особі генерального директора Савицького Василя Миколайовича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року у справі за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута ІринаВолодимирівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2012 року ТОВ «Аллонж» в особі генерального директора Савицького В.М. звернулося до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

У червні 2015 року представник позивача звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року заяву задоволено. Рішення місцевого суду від 25 вересня 2013 року скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 26 липня 2018 року позивач звернувся з апеляційною скаргою.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, Савицьким В.М. пропущено строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі зазначається, що копія оскаржуваного рішення, станом на день подачі апеляційної скарги, позивачем не була отримана. З текстом оскаржуваного рішення останній ознайомлений з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, на якому воно було оприлюднено 10 липня 2018 року.

Проте, позивачем не додано до апеляційної скарги клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та не порушується таке питання безпосередньо в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає також вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже апелянту слід сплатити 2 740,50 грн. на реквізити Апеляційного суду м. Києва:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» в особі генерального директора СавицькогоВасиля Миколайовича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 01 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 740,50 грн.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець