Справа № 444/1001/18
Провадження № 2/444/708/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 липня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

секретар судового засідання Савчук Г.В,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, (проживає за адресою : 80724, с. Заставне, вул. Квітнева 19 Золочівський район Львівська область) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації за адресою : 80316, м. Рава-Руська, вул. Ів. Франка 20/4 Жовківський район Львівська область) про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25 червня 2014 року між позивачкою та Відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 1230). Починаючи з 2015 року сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Не проживають разом та не ведуть спільного господарства з початку 2016 року. За глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки шлюб не грунтується на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що суперечить цінностям позивачки та інтересам в житті. Від шлюбу у позивачки та відповідача немає дітей. Спору про поділ спільного майна подружжя немає, в звязку з відсутністю такого майна. Враховуючи усе вищезазначене, бажає розірвати шлюб з Відповідачем без надання строку для примирення, оскільки збереження шлюбу неможливе та у позивачки створилася нова сім'я. У зв"язку із чим позивачка звернулася до суду та просить щлюб розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Судовий збір просить з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем його реєстрації, виклик здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, підтвердження чого знаходиться в матеріалах справи. Від відповідача на адресу суду не надходило жодних клопотань.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання , не зявився в судове засідання повторно без повідомлення причин , крім того не подав відзив , а також враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Із свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 234343 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25.06.2014 року зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 1230).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що починаючи з 2015 року сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Не проживають разом та не ведуть спільного господарства з початку 2016 року. За глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки шлюб не грунтується на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що суперечить цінностям позивачки та інтересам в житті.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. А тому позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позивач просить не стягувати судовий збір з відповідача, тому суд не вирішує питання стягнення судового збору з ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,141,142ч.1,200ч.3,258-259,263,264,265,268,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити .

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 25.06.2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 1230).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Суддя Мартинишин Я. М.