Справа № 589/23/18
Провадження № 2/589/720/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог виконавчий комітет Шосткинської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 30 вересня 1993 року органом приватизації ЖКВ заводу «Імпульс» було видано свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1. Квартира приватизована як спільна часткова власність по 1/3 частині кожному та її власниками є ОСОБА_1, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, і після його смерті його частку спадкового майна прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 З 02 вересня 2008 року у дану квартиру зареєструвалась ОСОБА_2, яка була позивачу дружиною.

У жовтні 2014 року він з ОСОБА_2 припинили будь-які стосунки і вона виїхала із вказаної квартири. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності, оскільки він надмірно сплачує кошти за комунальні послуги. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, мотивував обставинами викладеними в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явилась, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшло. Заперечень проти позовних вимог до суду не надала.

На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач та третя особа є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2006 року реєстраційний номер НОМЕР_2. (а.с. 5)

В даній квартирі згідно довідки від 14 грудня 2017 року ЖКВ заводу «Імпульс» зареєстрована відповідач ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сусідка позивача ОСОБА_5 показала, що позивач та ОСОБА_2 жили разом років 10-14. На даний час та вже років 5 ОСОБА_2 вона не бачила.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, який є однокласником та другом позивача, показав, що з позивачем спілкується 1-2 рази на тиждень, знає відповідачку, вони з позивачем проживали разом як сім'я 10 років. За останні роки ОСОБА_2 не бачив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він є кумом позивача та сусідом. З ОСОБА_2 позивач проживав як чоловік та жінка. Спілкуються з позивачем майже кожен день. Останній раз відповідачку бачив років 5-6 тому.

З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.16, 317, 321, 386, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), такою, що втратила право користування житлом, а саме: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, судовий збір у сумі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 13 липня 2018 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко