Справа № 645/2518/18
Провадження № 2/645/1605/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Шарка О.П.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовом Ткачук ОСОБА_2 до Ткачук ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда та матері дитина - інваліда, -

встановив:

Ткачук ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ткачук ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути на її користь аліменти на її утримання 1000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом Ткачуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, також стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 гривень щомісяця, на її користь на утримання дитини інваліда Ткачука ОСОБА_4, 26 серпня 2014 року, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що 24 квітня 2009 року між нею та ОСОБА_5 відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24 квітня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 57. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - Ткачук - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітній син є дитиною - інвалідом. Згідно медичного висновку дитини - інваліда віком до 18 років від 19 грудня 2017 року він страждає на психічні розлади внаслідок ураження головного мозку у вигляді важких мовних порушень, когнітивною недостатністю, низьким рівнем функціонування. На сьогоднішній день дитина потребує постійного догляду. Саме тому позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Єдиним джерелом доходу для неї та дитини є державна соціальна допомога на дитину-інваліда, розмір якої складає 1452 грн. Спроби вмовити відповідача виконувати свої обовязки відносно позивача та їх дитини залишились без належного реагування. Протягом тривалого часу відповідач не надає грошових коштів на утримання дитини. Також відповідач ухиляється від свого обовязку надавати матеріальну та будь яку іншу допомогу. Позивач вимушена фактично весь час проводити разом із дитиною, в звязку з необхідністю здійснення постійного нагляду. В березні поточного року, внаслідок такого відношення до позивача та до дитини, вона була вимушена разом із дитиною переїхати для подальшого проживання до міста Харкова, до своїх батьків: батька - ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері - ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3, які є пенсіонерами, не працюють та також не мають можливості забезпечити належний рівень життя позивачу та дитині. Враховуючи інвалідність малолітньої дитини позивач вважає за можливе просити суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. Враховуючи необхідність постійного нагляду з боку позивача за дитиною - інвалідом - ОСОБА_8 позивач вважає за можливе просити суд стягнути з відповідача аліменти на моє утримання в розмірі 1000 гривень.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно з кінця березня 2018 року шлюб між ним та позивачем фактично перестав існувати, однак це не є перешкодою до його батьківських обовязків. Ще до часу народження дитини позивач була офіційно працевлаштована в Черкаській обласній санітарно-епідеміологічній службі та починаючи з 2017 року продовжила працювати лікарем вірусологом, при цьому отримуючи стабільну та не мінімальну заробітну платню. В час коли позивач перебувала на роботі, дитина майже весь перебував з ним та матірю відповідача. Починаючи з серпня 2016 року по березень 2018 року дитина почала відвідувати дитячі садочки. В березні 2018 року позивач з дитиною переїхала до міста Харкова до своїх батьків. З моменту переїзду, позивач проходить стажування, а, можливо, і працевлаштувалася в приватній лабораторії. В силу відсутності стабільних заробітків та інших фінансових можливостей сплати аліментів у розмірі 2000 гривень, просить стягувати з нього аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку. Позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивача на весь час проживання та опікування дитиною, він не визнає у повному обсязі, мотивуючи тим, що сам по собі факт проживання з дитиною інвалідом, на його думку, не є достатнім доказом опікування нею. Право на утримання не виникає, якщо один з подружжя проживає з дитиною інвалідом, однак, дитиною опікується інша особа. На думку відповідача, позивачем не надано доказів, що позивач має право на стягнення аліментів на своє утримання.

Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що в теперішній час не працює, проживаю разом із дитиною - інвалідом та здійснюю за нею постійний догляд. Вона дійсно зверталась до декількох таких закладів спеціального типу у місті Харкові, однак, їй було відмовлено у влаштуванні дитини в такі заклади, оскільки для цього потрібний висновок психолого-медико-педагогічної консультації при Харківському міському медичному кабінеті установ освіти, який в теперішній час перебуває в стадії реорганізації та не може надати їй відповідний висновок. Відповідач проігнорував той факт, що дитина в теперішній час взагалі не влаштована ні в який із вищевказаних спеціальних закладів. Позивач звернулась до суду із проханням призначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі саме через те, що відповідач не має стабільного заробітку та взагалі не мотивований для пошуку такого заробітку. Призначення аліментів в твердій грошовій сумі на її погляд найбільш відповідає інтересам дитини при відсутності у батька постійного заробітку, а також зможе мотивувати відповідача на пошук такого заробітку та виконання ним своїх батьківських обовязків по вжиттю належних заходів щодо забезпечення дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Судом встановлено, що сторони перебувають шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 57 (свідоцтво про народження серія 1-СР №054493 від 24 квітня 2009 року )

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина Ткачук - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серія 1-СР №194454 від 2 вересня 2014 року).

Як вбачається з посвідчення серія ААГ №114844 від 12 березня 2018 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дитиною інвалідом, законним представником (опікуном) є Ткачук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно висновку №1 від 19 грудня 2017 року, наданого КЗОЗ «Черкаський психоневрологічний диспансер» ОСОБА_8 страждає на психічні розлади внаслідок органічного ураження головного мозку у вигляді важких мовних порушень, низький рівень соц. функціонування.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 16 серпня 2017 року № 30/685, ОСОБА_8 страждає на затримку розвитку психічних процесів, пізнавальна діяльність на недостатньому рівні. Емоційно-вольова сфера ускладнена. Поведінка ускладнена. Розлад уваги. Комунікативна сфера та соціально побутові навички в стадії формування. Потребує контролю, емоційної підтримки та допомоги дорослого в усіх видах діяльності. В навколишньому орієнтується недостатньо. Системне недорозвинення мовлення ОСОБА_10 затримці психічного розвитку.

Відповідно акту, складеного комісією ЖК «ПРОСТОР-24» 10.04. 2018 року ОСОБА_8 мешкає разом з матірю Ткачук ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 25 березня 2018 року.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків батьки позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_9, кожен окремо пояснили, що малолітній ОСОБА_8, який інвалідом, проживає разом з позивачем за зазначеною адресою, знаходиться на її утриманні, на теперішній час лише позивач здійснює догляд за дитиною.

Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривень щомісяця на утримання дитини інваліда, оскільки є працездатним та зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно ч.1 ст.88 Сімейного Кодексу України,якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю,яка не може обходитись без постійного стороннього догляду і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.2 ст.88 Сімейного Кодексу України розмір аліментів того з подружжя, з яким проживає дитина з інвалідністю визначається за рішенням суду відповідно до ч.іст.80 Сімейного Кодексу України, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх доньки та сина.

Відповідно до ч. 1 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого із подружжя або у твердій грошовій сумі.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом Ткачуком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями

Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 84, 180 - 183 СК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Ткачук ОСОБА_2 до Ткачук ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда та матері дитина - інваліда- задовольнити.

Стягнути з Ткачука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн., аліменти на утримання Ткачук ОСОБА_2 в розмірі 1000 грн. ( однієї тисячі гривень) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом Ткачуком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з Ткачука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн., аліменти в розмірі 2000 грн.( двох тисяч гривень) щомісяця, на користь Ткачук ОСОБА_2 на утримання дитини - інваліда Ткачука - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 8 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з в межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Ткачука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн.,на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: