Справа № 289/826/18
Номер провадження 2/289/606/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.

при секретарі - Шуба В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радомишлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, посилаючись на те, що Відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак має періодичні заробітки але тривалий час не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини, а тому просила суд стягнути на її користь неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів.

В судове засiдання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданому до суду позові позовні вимоги підтримала, просила стягувати з Відповідача на її користь на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від загальної суми боргу 65 166,64 грн., яка складає суму - 17 193,35 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не зазначив, заяв не надіслав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу та винести рішення на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матерiали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступних пiдстав.

Судом встановлено, що Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.02.2011 року Відповідача зобов»язано сплачувати на користь Позивачки на утримання їх неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно на дитину відповідного віку.

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Радомишльського відділу ДРАЦС Головного управління юстиції в Житомирській області станом на 01.04.2018 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 65 166,64 грн.(за період з 1 січня 2012 року по квітень 2018 року, а.с.7,8).

Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 1 січня 2012 року по квітень 2018 року, розмір якої у Позивачки склав суму 17 193,35 гривень.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Факт наявності у Відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений.

Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Частиною першою зазначеної статті зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Норма Закону про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.

Отже, неустойку (пеню) за кожен місяць необхідно рахувати таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені).

Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З урахуванням наведеного, проведений Позивачем розрахунок неустойки (пені) є вірним.

Виходячи із аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Згідно роз`яснень п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Суд вважає, що у виникненні заборгованості наявна вина Відповідача, оскільки він будучи обізнаним про свій обовязок щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина не сплачував щомісячно в повному розмірі аліменти позивачу.

Відповідно до ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Вказаний розмір пені в сумі17 193,35 гривень відповідає встановленим обставинам справи,вимогам розумності та справедливості, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, їх стану здоров"я, потреби та матеріального становища дитини, платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судові витрати суд стягує з Відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 6, 7, 12, 13, 141, 265, 273, 279 ЦПК України ст.79, 80, 180, 182, 194, 196 Сімейного Кодексу України,суд,-

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючої АДРЕСА_2 - неустойку(пеню) за заборгованістю зі сплати аліментів за період з 1 січня 2012 року по квітень 2018 року - в сумі 17 193,35 грн.

Стягнути з Відповідача судовий збір на користь держави Україна в сумі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький