Справа № 489/2990/18
Номер провадження 2/489/1785/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яким просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» за № 2176 від 28.03.2001 р., та укладений між ОСОБА_1 з одного боку як покупцем та з іншого боку як продавцями ОСОБА_2, ОСОБА_3 - дійсним.

Свої вимоги мотивувала тим, що в 2001 р. вона придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу на Універсальній біржі «Південь». На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавці ніяких претензій не пред'являють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляються.

Позивач, згідно заяви, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності її та ОСОБА_3 Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також зазначила, що відповідач ОСОБА_3, на теперішній час має інвалідність по втраті зору, тому самостійно написати заяву не має змоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05.09.2000 року за № 3108/ж, виданого Управлінням комунальної власності Миколаївської міської ради.

28.03.2001 року на Універсальній біржі «Південь» за № 2176 був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 з одного боку як покупцем та з іншого боку як продавцями ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Вказаний договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано в ММБТІ 04.04.2001 р. за № 18351 на ім'я ОСОБА_1.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст.ст.57,58 Конституції України, ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у березні 2001 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов'язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов'язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивач посилається на те, що ним було придбано квартиру на біржі, однак через необізнаність сторін договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений, а лише зареєстрований на біржі. Позивач вказує, що після укладання договору відповідачі звільнили квартиру від особистих речей та майна, передали ключі від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Відразу після укладання договору купівлі-продажу між сторонами було зареєстровано право власності в Миколаївському МБТІ, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

Позивач на теперішній час не має можливості зареєструвати своє право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з відповідачами, через те, що на час укладання договір не був нотаріально посвідчений, а відповідно його форма не відповідала формі, передбаченій діючим законодавством.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81, 263,264 ЦПК за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність, достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач не має можливості усунути порушення його прав на теперішній час в позасудовому порядку, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 з одного боку як покупцем, та ОСОБА_2, ОСОБА_3 з іншого боку як продавцями, зареєстрований 28.03.2001 року на Універсальній біржі «Південь» за № 2176 - дійсним.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія та номер паспорта НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2;

Представник позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_3, (діє на підставі довіреності від 08.05.2018 року зареєстрована в реєстрі № 831);

Відповідач - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, серія та номер паспорта НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4;

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5;

Третя особа - Універсальна Біржа «Південь», місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Центральний,15/1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено 24.07.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова