АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Київ

Справа №752/10586/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 11 липня 2018 року

Повний текст постанови складено 12 липня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідач Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Українська Страхова група»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва, ухваленого 21 лютого 2018 року суддею Шереметьєвою Л.А. в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва, повний текст рішення складено 06 березня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача 750 000 гривень страхового відшкодування.

Справа №752/10586/17-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/3791/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 серпня 2016 року між ним та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №28-2701-16-00060, згідно з яким розмір страхової суми становить 750 000 гривень.

19 вересня 2016 року на автодорозі Біла Церква - Володарка під час руху сталось загорання автомобіля марки «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_1 що належить йому на праві власності.

19 вересня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування та з оригіналами всіх необхідних документів.

Відповідач своїм листом від 15 лютого 2017 року відмовив йому у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що відсутні підстави для визнання даної події страховим випадком.

Крім того, відповідач повідомив, що не має зобов'язань по події, що має ознаки страхового випадку, оскільки зобов'язання страховика за Договором страхування не починалися.

Вважає доводи відповідача надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Виходячи з цього, просив задовольнити позов.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року в позові ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимог задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи і невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Представник відповідача Могила І.В., який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 серпня 2016 року між сторонами був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2701-16-00060, відповідно до якого був застрахований транспортний засіб марки «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 на умовах КАСКО, ДЦВ, ДНВ зі строком дії до 23 серпня 2017 року.

Вартість транспортного засобу за умовами договору складає 750 000 гривень.

19 вересня 2016 року позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій повідомив, що 19 вересня 2016 року за адресою: м. Біла Церква, траса Біла Церква - Володарка внаслідок пожежі сталося пошкодження автомобіля марки «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_1.

Листом від 20 вересня 2016 року №03/5602 відповідач повідомив позивача про те, що 19 вересня 2016 року було прийнято рішення про проведення страхового розслідування, перевірки інформації та наданих документів, а також запропоновано позивачу вжити заходів щодо збереження пошкодженого застрахованого автомобіля в тому вигляді, який він мав до пожежі, до прийняття Страховиком рішення за страховим випадком.

30 вересня 2016 року позивач надав письмові пояснення, згідно з якими автомобіль ним був придбаний 03 серпня 2016 року у знайомого в м. Біла Церква.

Зазначив, що автомобіль був у справному стані та з моменту придбання до пожежі газобалонного обладнання в автомобілі не було, а також жодних конструктивних змін не проводилось. Також пояснив про обставини виникнення пожежі та його дії після її виникнення ( а.с. 10; 46 - 59).

Відповідно до листа Територіального сервісного центру №3242 Регіонального сервісного центру в Київській області МВС України від 12 листопада 2016 року №994 згідно наявних баз даних ТСЦ 3242 станом на 11 листопада 2016 року з автомобілем «Хонда Пілот», номер кузова НОМЕР_2 в ТСЦ 3242 проведено наступні операції:

-27 квітня 2016 року вторинна реєстрація автомобіля на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу; 03 серпня 2016 року проведено перереєстрацію транспортного засобу у зв'язку зі зміною кольору.

З листа Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 03 листопада 2016 року №03/5870/08 вбачається, що 04 червня 2015 року за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська виникло загорання легкового автомобіля марки «Хонда Пілот», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, власником якого був ОСОБА_7

Під час перевірки даного факту працівниками ДСНС складено акт про пожежу та звіт про причину виникнення пожежі, які направлено для прийняття рішення до Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області.

Відповідно до акту про причину виникнення пожежі від 08 червня 2015 року, складеного головним інспектором Комінтернівського РС ГУ ДСНС України в Одеській області, було встановлено обставини виникнення пожежі, а також те, що 04 червня 2015 року внаслідок пожежі було знищено автомобіль марки «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_3.

Згідно з актом про пожежу від 05 червня 2015 року причиною пожежі став підпал.

Додано також фотокопії зазначеного автомобіля, з яких вбачається, що автомобіль «Хонда Пілот», д.н.з НОМЕР_1, що належить позивачу, та автомобіль «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_3, що на праві власності належав ОСОБА_7, є одним і тим самим автомобілем, оскільки співпадає номер кузова .

Листом від 28 листопада 2016 року №20/10-605зі Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України запит позивача повідомило, що з 27 квітня 2016 року в масивах даних пошукової системи «Відеоконтроль - Рубіж» відсутні відомості щодо фіксації автомобіля «Хонда Пілот» в місці його загорання, зазначеного позивачем ( а.с. 61 - 92; 95).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача в судовому засіданні зазначив також, що у Страховика не виникло зобов'язань перед позивачем з виплати страхового відшкодування, оскільки останній не виконав умови договору та не надав застрахований автомобіль після підписання договору для огляду та фотографування.

Ці обставини повідомлялися позивачу листом від 25 серпня 2016 року, зі змісту якого вбачається, що позивач не надав штатному співробітнику Страховика для огляду і фотографування застрахований транспортний засіб, йому було запропоновано у найкоротший термін надати застрахований транспортний засіб для огляду і фотографування і складання відповідного акту для огляду транспортного засобу та попереджено, що у разі ненадання для огляду, фотографування та складання відповідного Акту огляду транспортного засобу, Страховик не буде нести свої зобов'язання відповідно до умов Довору до моменту складання такого акту.

З матеріалів справи вбачається, що після підписання договору автомобіль позивачем не був наданий для огляду та фотографування ( а.с. 98).

Відповідно до розділу 9 частини 1 Договору страхування зобов'язання Страховика починається не раніше проведення огляду та фотографування транспортного засобу, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу.

Договір був підписаний на таких умовах обома сторонами.

Згідно з п.п. 16.1.16 п. 16.1 розділу 16 ч. 2 Договору страхування причиною відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання або неналежного виконання Страхувальником своїх обов'язків, обумовлених цим Договором, якщо він не доведе, що виконання було неможливим внаслідок дії непереборної сили.

Як убачається з матеріалів справи, представник позивача в судовому засіданні суду першої інстанції не заперечував підписання позивачем Договору страхування на викладених у ньому умовах, зокрема, зазначених у розділі 9 частини 1.

Не заперечував, що після підписання договору позивач автомобіль для огляду та фотографування відповідачу, як Страховику, позивач не надав.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, позивач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов'язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене вище, умови у кладеного між сторонами та погодженого ними договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Позивач та його представник будь-яких доказів, які б підтвердили їх доводи або спростовували твердження представника відповідача до апеляційного суду не надали.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна