АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4156/18 Справа № 202/96/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати індексації заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у період з 01.08.2002 року по 27.10.2014 року він працював у відокремленому підрозділі ПАТ «Мостобуд» - Мостобудівельному загоні № 12 монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 6 розряду.

Починаючи з січня 2013 року відповідач не виплачував йому заробітну плату та інші належні до виплати суми, посилаючись на фінансові труднощі. 28.10.2014 року він звільнився за згодою сторін.

При звільненні відповідачем не було проведено остаточний розрахунок із ним, а саме на день звільнення у відповідача була наявна заборгованість по заробітній платі у розмірі 40 807,25 грн., що виникла за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року.

23.12.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Мостобуд» на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 36 981,56 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2015 року стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року у розмірі 3 825,69 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16 198,56 грн. та на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 року з ПАТ «Мостобуд» на його користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.04.2015 року по 10.02.2016 року у розмірі 30 372,30 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 20 533,85 грн.

Остаточний розрахунок із ним був проведений відповідачем лише 27.10.2017 року, а тому відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з наступного робочого дня за днем ухвалення рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 10.02.2016 року, тобто з 11.02.2016 року по 26.10.2017 року, що становить 61 901,64 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 року з відповідача на його користь стягнуто суму компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати за період з дати виникнення заборгованості по грудень 2015 року в сумі 20 566,58 грн. Тому просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію частини втраченого заробітку в розмірі 11 528,05 грн.

Крім того позивач зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у зв'язку із зростанням цін за період затримки виплати заробітної плати з відповідача на його користь підлягає стягненню індексація суми невиплаченої заробітної плати, яка індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у розмірі 23 193,66 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн за складання позовної заяви та відповідних розрахунків до неї.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2016 року по 26.10.2017 року у розмірі 61 901грн 64 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на користь ОСОБА_2 компенсацію інфляційних збитків за період з січня 2016 року по вересень 2017 року у розмірі 9 728 грн 45 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Частково не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що сума заробітної плати, яка присуджена за рішенням суду, також підлягає індексації. Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у стягненні суми вартості послуг адвоката.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01.08.2002 року по 27.10.2014 року працював у відокремленому підрозділі ПАТ «Мостобуд» - Мостобудівельному загоні № 12 монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 6 розряду.

28.10.2014 року позивач звільнився за згодою сторін у зв'язку із затримкою виплати йому заробітної плати.

На час звільнення позивача ПАТ «Мостобуд» остаточно не розрахувалося із ним та мало заборгованість по заробітній платі у розмірі 40 807,25 грн., що виникла за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року.

23.12.2013 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Мостобуд» на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 36 981,56 грн (а.с. 6).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2015 року стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року у розмірі 3 825,69 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16 198,56 грн та на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн (а.с. 8-9).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 року з ПАТ «Мостобуд» на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.04.2015 року по 10.02.2016 року у розмірі 30372,30 грн та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 20 533,85 грн (а.с. 12-15).

Остаточний розрахунок із позивачем проведений відповідачем 27.10.2017 року (а.с. 11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача індексації заробітної плати в сумі 23 193,66 грн. суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягає саме заробітна плата позивача, однак за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року позивач заробітну плату, яка б підлягала індексації, не отримував.

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За ч.5 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: 1) індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст.33 Закону (108/95-ВР) в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону «Про індексацію грошових доходів населення» (1282-12) і тих положень Порядку проведення індексації грошових

доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. № 663 (663-98-п) (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за

місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який

перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).

За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Наприклад, коли воно мало бути виконано до січня 1998 р., то він і є місяцем, з якого обчислюється (береться за 100 відсотків) величина порога індексації. Спір із цього приводу розглядається судом за заявою стягувача в позовному провадженні.

23.12.2013 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Мостобуд» на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 36 981,56 грн (а.с. 6).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2015 року стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року у розмірі 3 825,69 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості в розмірі 40 807,25 підлягає індексації.

Оскільки вищевказані судові рішення було виконано лише у жовтні 2017 року, індексації підлягає заробітна плата за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку на а.с.17, з яким погоджується колегія суддів, сума індексації, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 23 193,88 грн.

Суд першої інстанції помилково залишив доводи позивача в цій частині поза увагою та прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог, в звязку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача індексації заробітної плати в розмірі 23 193,66 грн. підягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн. рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки ухвалено відповідно до норм діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом необґрунтовано відмовлено у стягненні на його користь витрат на правову допомогу, не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи, що матеріали справи не містять документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення індексації заробітної плати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення індексації заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» ( 01033, м.Київ, вул.Паньківська, буд.5, ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) індексацію заробітної плати за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року в розмірі 23 193 (двадцять три тисячі сто девяносто три) грн. 66 коп.

В іншій частині заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» ( 01033, м.Київ, вул.Паньківська, буд.5, ) в дохід держави судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_3