Справа №359/3012/18
Провадження № 8/359/7/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бориспіль заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки, -

в с т а н о в и в:

22 червня 2018 року від представника заявника адвоката ОСОБА_2 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, якою просить суд переглянути за нововиявленими обставинами судовий наказ Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття; скасувати судовий наказ Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки; постановити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки.

Вимоги обґрунтовано тим, що 11 травня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто 20.10.2025 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і їхні діти на час подання заяви про видачу судового наказу спільно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. Весь час спільного життя ОСОБА_1 утримував сімю належним чином, сплачував комунальні послуги, купував одяг, їжу та продовжує це робити після розірвання шлюбу. На час звернення ОСОБА_3 до суду місце проживання дітей з одним із подружжя не визначено, для дитини ніяких наслідків розірвання шлюбу не спричинило. ОСОБА_1 продовжує утримувати неповнолітню дитину на тому ж рівні як і до розірвання шлюбу. Представник заявника вважає, що ОСОБА_1 не підпадає під визначення ч. 2 ст. 181 СК, як батько який проживає окремо від дитини, а також як такий, що ухиляється від виконання обовязку утримувати дітей до досягнення повноліття. Жодної домовленості заявник щодо обсягів утримання дітей в грошовій або натуральній формі не пропонувала. ОСОБА_1 вважає себе відповідальним батьком, має бажання та можливість виховувати дітей на належному рівні.

В судове засідання представник заявника, як і сам ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи не зявились. Представник подав до суду заяву, якою просив задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Натомість уповноважила представляти свої інтереси в суді захисника ОСОБА_5, який до суду не зявився, проте подав заяву, якою з підстав наведених у відзиві заперечив проти заяви ОСОБА_1, просив відмовити в її задоволенні, а судовий наказ залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини (а.с. 1-2).

11 травня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто 20.10.2025 року (а.с. 13).

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України встановлено, що у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.423 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті першому своєї постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», передбачений главою 3 розділу V ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно роз'яснень, наведених у пунктах 3-6 названої вище постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 423 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як на підставу для задоволення заяви ОСОБА_1 посилається на те, що суду не були відомі та не були встановлено такі істотні для розгляду заяви про видачу судового наказу обставини як спільне проживання з ОСОБА_3, дітьми та їх утримання. Дані обставини не були відомі у період розгляду справи судом.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти. Таке місце проживання дітей, які не досягли десяти років визначається за згодою батьків, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України.

Представник заявника вважає, що ОСОБА_1 не підпадає під визначення ч. 2 ст. 181 СК, як батько який проживає окремо від дитини, а також такий, що ухиляється від виконання обовязку утримувати дітей до досягнення повноліття, оскільки сплачує комунальні послуги, купує дітям їжу, одяг та інше, на підтвердження чого надав копії чеків та платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи.

Проте, ознайомившись з наданими представником заявника доказами щодо підтвердження утримання ОСОБА_1 дітей, судом не встановлено ново виявлених обставин, які б свідчили про обґрунтовані підстави для задоволення заяви та скасування судового наказу.

Так, з копій квитанцій та платіжних доручень неможливо достеменно встановити, що витрати здійснив чи поніс саме ОСОБА_1. Як і не підтверджено ними обставини утримання батьком дітей, проживання з ними разом, тощо, оскільки в квитанціях чи інших платіжних документах не міститься відомостей щодо особи платника послуг, товарів.

Крім того, майже всі витрати здійснено після видачі судом судового наказу. Тобто, під час ухвалення судом оскаржуваного судового наказу, ці обставини не існували.

Разом з тим, інших доказів на підтвердження спільного проживання з сімєю і після розірвання шлюбу та до ухвалення оскаржуваного судового наказу включно, здійснення витрат на утримання дітей, суду не надано.

Квитанції щодо сплати комунальних послуг суд оцінює критично, оскільки з їх змісту неможливо встановити хто саме вносив оплату за надані послуги. Так лицьовий рахунок на квартиру (будинок) може бути відкрито на власника, проте кошти за надані та спожиті послуги приймаються від будь-якої особи, а не виключно власника.

Видаючи судовий наказ про стягнення аліментів, суд виходив з того, що неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з матір'ю та батьком в одному будинку, проте коштів на утримання дитини батько не надає. Батько дитини ОСОБА_1 є чоловіком працездатного віку, інших неповнолітніх дітей у нього немає. За таких обставин суддя дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Наведені обставини, що були ураховані судом при видачі судового наказу, заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні з посиланням на докази, не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені заявником обставини у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не є нововиявленими, а тому підстави для скасування судового наказу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1, п. 1, 2 ст. 423, ч. 4 ст. 429 ЦПК України, ч. 1 ст.160, ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст.183 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки.

Судовий наказ Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто 20.10.2025 року залишити в силі.

Ухвала суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом пятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яковлєва Л.В.