Ухвала

03 серпня2018 року

м. Київ

справа № 314/4688/16-ц

провадження № 61-40431ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області

від 27 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга, яку подано

09 липня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що сума судового збору, яку необхідно сплатити за подання касаційної скарги у цій справі, значно перевищує розмір його щомісячного доходу. Крім того, на його утриманні знаходиться малолітній онук, який є дитиною-інвалідом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки заявником на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, не надано жодних доказів. Заявник не надав доказів на підтвердження розміру отриманих доходів, а також доказів того, що він є опікуном або піклувальником малолітнього онука, який є дитиною-інвалідом.

Посилання заявника на те, що Верховний Суд у постанові від 28 березня 2018 року пропонував апеляційному суду відстрочити ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки касаційний суд дійшов висновку, що апеляційним судом не було розглянуто клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору. Висновків щодо наявності підстав для звільнення заявника від сплати судового збору Верховний Суд не робив.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції від 03 жовтня 2017 року, ставка судового збору при подачі касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ураховуючи характер спору та клопотання касаційної скарги, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі

28 064,24 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк до

25 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Синельников