КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6197/18
Провадження № 2/520/4782/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд усунути йому - ОСОБА_2 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 і Петрова в місті ОСОБА_1.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що після смерті брата ОСОБА_4 він отримав спадщину - квартиру АДРЕСА_2 і Петрова в м. Одесі, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2018року та державною реєстрацією права власності на означену квартиру під №101 віл 14.05.2018року.

Позивач вказує, що від державного реєстратора йому стало відомо, що на квартиру, яку він отримав у власність в порядку спадкування за законом, ухвалою Київського районного суду м, ОСОБА_1 від 04.02.1999року було накладено арешт, що зареєстровано 05.12.2008року за №8266277 реєстратором Першої Одеської державної нотаріальної контори, за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26.

Також позивач зазначає, що у витягу з державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, обтяження у вигляді арешту квартири АДРЕСА_3 і Петрова в м. Одесі значиться під реєстраційним номером 8266277, власником квартири вказаний ОСОБА_3.

В свою чергу, як вказує позивач, ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_3 і Петрова в м. Одесі його брагу - ОСОБА_4, за договором купівлі-продажу №26161 від 16 лютого 2000року, який був укладений на Одеській товарній біржі, але не зняв арешт з квартири та не попередив його брата про арешт накладений

на квартиру.

Таким чином, позивач зазначає, що його брат - ОСОБА_4 володів вказаною квартирою з 16.02.2000року по день смерті 10.01.2016року як добросовісний набувач, не знав і не міг знати про арешт квартири, а тому, за життя, його не зняв.

З урахуванням викладеного, оскільки наявність арешту на вищевказаній квартирі порушує його права як власника цієї квартири, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.05.2018року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з нерухомого майна було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_2 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 342 (триста сорок дві) грн. 40 коп., з урахуванням вже сплаченої суми у розмірі 362,40грн.; зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, у разі наявності; надати докази підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Розяснено ОСОБА_2, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

05.06.2018року від ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про доплату судового збору у розмірі 342,40грн.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 06.06.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з нерухомого майна. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 03.07.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 10.07.2018року не зявився, однак 10.07.2018року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_3 про час та місце підготовчого та судового засідання повідомлений належним чином, у підготовче та судове засідання не зявився, однак 04.07.2018року надав до канцелярії суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2018року, яке набрало законної сили 03.05.2018року, за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 10.01.2016року на квартиру АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, загальною площею 38,20кв.м., в тому числі житловою площею 20,1кв.м. (а.с. 4).

Право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08.05.2018року реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101 (а.с. 5).

Зазначеним рішенням суду також було встановлено, що 10 січня 2016року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД, № 435947, видане 14 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, який був рідним братом позивача - ОСОБА_2.

Після смерті брата залишилася спадщина - квартира АДРЕСА_4 і Петрова в місті ОСОБА_1, яка належала спадкодавцю - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 26161 від 16 лютого 2000року, зареєстрованому в БТІ та РОН 03 березня 2000р. за реєстровим № 3211.

Разом з тим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.1999року було накладено арешт, що зареєстровано 05.12.2008року за №8266277 реєстратором Першої Одеської державної нотаріальної контори (а.с. 7).

З вказаної інформаційної довідки вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1 є ОСОБА_3.

Однак, як було встановлено судом вище, 16 лютого 2000року ОСОБА_3 продав вказану квартиру ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу № 26161 від 16 лютого 2000року, зареєстрованому в БТІ та РОН 03 березня 2000р. за реєстровим № 3211 (а.с. 8-9).

У звязку з тим, що з накладенням вищезазначеного арешту позивач позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю, ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність арешту на квартирі АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, перешкоджають позивачу реалізувати своє право власності на неї, яке було визнано судовим рішенням.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 за № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Підсумовуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 (23.08.1949року народження, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ 252509, виданий 26 червня 1996року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 і Петрова в місті ОСОБА_1, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.1999року, зареєстрований 05.12.2008року за №8266277 Першою Одеською державною нотаріальною конторою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Датою складання судового рішення є 20 липня 2018 року.

Суддя Петренко В. С.