Справа № 602/46/18
Провадження № 2/602/71/2018
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" липня 2018 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді - Костів Л.І.,
з участю:
секретаря - Домчук В.І.,
позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача Борсуківської
сільської ради Лановецького району
Тернопільської області - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ланівці цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Лановецька районна державна адміністрація Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай),-
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Лановецька районна державна адміністрація Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай).
Свої вимоги мотивує тим, що в січні 1960 року ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу «ім.ХХІ зїзду КПРС» (далі ПСП агрофірма «Нива»), що знаходиться в с.Борщівка Лановецького району Тернопільської області. В даному колгоспі вона працювала до 1999 року та була звільнена у звязку з виходом на пенсію.
Державний акт на право колективної власності на землю колгосп «ім. XXI зїзду КПРС» потім ПСП агрофірма «Нива» отримало 21 червня 1996 року, що підтверджує довідка, видана Відділом у Лановецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 13 грудня 2017 року.
Виникнення права власності на земельну частку (пай) залежить від часу отримання колгоспу «ім. XXI зїзду КПРС» далі ПСП агрофірма «Нива» Державного акту на право колективної власності на землю. На час паювання колективних земель, що перебували в колективній власності колгоспу «ім. XXI зїзду КПРС» позивачка фактично була членом даного колгоспу, а тому відповідно до земельного кодексу України ( редакція 1992 року), Указів Президента «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», « Про невідкладні заходи щодо присвоєння земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», Закону України «Про встановлення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», отримала право на земельну частку пай, так, як була включена у список для отримання земельного паю в натурі.
В зв`язку з наведеним просить суд визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну частку (пай) по колишньому колгоспі «ім. XXI зїзду КПРС» у розмірі 1,72 в умовних кадастрових гектарах, виділити належну ОСОБА_1 земельну частку (пай) в розмірі 1,72 в умовних кадастрових гектарах із земель запасу або резервного фонду, що перебувають на території с. Борщівка Лановецького району Тернопільської області та зобовязати Відділ Держгеокадастру у Лановецькому районні Тернопільської області виготовити ОСОБА_1 документи, що посвідчують земельну частку (пай) в розмірі 1,72 в умовних кадастрових гектарах.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та пояснила, що раніше не зверталася до суду з приводу визначення права власності на земельну частку (пай) в колишньому колгоспі «ім.ХХІ зїзду КПРС» із земель запасу або резервного фонду, що перебувають на території с.Борщівка Лановецького району Тернопільської області, так, як вважала, що земельна частка їй не належить. Згодом, проконсультувавшись вона дізналася, що їй може належати земельна частка, так як під час розпаювання земель колгоспу «ім. XXI зїзду КПРС» вона мала законне право на одержання земельної частки (паю), як член цього сільгосппідприємства і була правомірно внесена до списку-додатку Державного акта на право колективної власності по колгоспу «ім. XXI зїзду КПРС» що в с.Борщівка Лановецького району Тернопільської області, в звязку з чим вона звернулася із позовом до суду. Просить позов задоволити.
Представники позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, однак від представник позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача - Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що вважає вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на те, що позивачка працювала у колективному сільськогосподарському підприємстві під час проведення розпаювання земель КСП, а тому не могла не знати про розпаювання земель та незважаючи на це не звернулася за захистом своїх прав до суду у межах позовної давності, а також не звернулася із заявою про пропущення строку з поважних причин, а тому проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні в звязку із пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подавши до суду відзив на цивільний позов, в якому вказав, що вважає вимоги позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач працювала з 1960 по 1999 рік у колгоспі «ім. XXI з їзду КПРС», далі - ПСП «Нива», що знаходився в с. Борщівка Лановецького району. Державний акт на право колективної власності на землю, виданий колгоспу «Нива» Борщівської сільської Ради народних депутатів Лановецького району Тернопільської області 21 червня 1996 року відповідно до рішення Борщівської сільської ради народних депутатів від 02 червня 1995 року №25 а. Позивачем не надано доказів щодо включення її до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю виданому колгоспу «Нива».
Також, посилання позивача на те, що вона була членом КСП «Нива» на час видачі останньому державного акта на право колективної власності на землю - 21 червня 1996 року, оскільки пропрацювала з 1960 року, спростовується положеннями Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Зокрема, статтею 4 цього Закону встановлено, що підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї та ін. Разом з тим, позивачем не наведено доказів (заяв про прийняття в члени, рішення загальних зборів підприємства тощо) на підтвердження членства у КСП як цього вимагає Закон. Поряд з цим необхідно мати на увазі, що трудова книжка (записи в ній) свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, а про наявність трудових відносин з ним (лист Верховного Суду України від 29.10.2008 №19-3767/0/8-08). У доданій до позовної заяви копії трудової книжки внесено запис про роботу позивача у Лановецькій районній шляховій ремонтно - будівельній дільниці.
Крім того, ОСОБА_1 не наведено доказів того, що про порушення свого права на отримання у власність земельної частки (пай) вона довідалася і звернулася за захистом свого порушеного права до суду у межах строку позовної давності або наявності поважних причин пропущення позовної давності суду. Натомість, позивач могла знати і знала про порушення своїх прав на землю з часу виникнення права на розпаювання земель колгоспу «Нива», тобто з моменту отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю 21 червня 1996 року та в силу своєї недбалості не вжила заходів щодо відновлення свого порушеного права на землю. Крім цього, у 1999 році проводилось уточнення списку членів КСП «Нива», які мають право на земельну частку (пай) з метою встановлення осіб, які були пропущені.
Позивач стверджує, що працювала в КСП до 1999 року, тобто фактично під час проведеня процедури розпаювання земель КСП, а тому малоймовірно, що їй було невідомо про зазначені обставини. Таким чином, відсутні будь-які поважні причини пропущення строку позовної давності та підстави його поновлення. Загальний термін позовної давності у три роки минув, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи та не повідомила про причини неявки. В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечила проти задоволення позовних вимог.
Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.
При цьому суд виходив із наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 січня 1960 році була прийнята в члени колгоспу «ім.ХХІ зїзду КПРС» різноробочою, що підтверджується записами в трудовій книжці колгоспника №716 та трудовій книжці колгоспника №843, належних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вбачається з довідки №70, виданої 22 листопада 2017 року Борсуківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, у с.Борщівка Борсуківської сільської ради станом на 01.01.2017 року обліковується земельна ділянка резервного фонду за межами населеного пункту площею 23,28 га ріллі. Згідно проведених геодезичних обмірів фактична площа земель резервного фонду становить 16,6506 га. З них 5,00 га у 2017 році надано у власність для ведення особистого селянського господарства пятьом учасникам АТО. Троє громадян (учасників АТО) на даний час виготовляють технічну документацію по відведенню земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність із земель запасу резервного фонду. Площа земель запасу за межами населеного пункту с.Борщівка Борсуківської сільської ради становить 25, 9237 га ріллі, з них : 14,72 га складають дороги між земельними частками (паями); 11,2037 га ріллі знаходиться в урочищі «Конячий цвинтар» та на даний час ніким не обробляється.
Згідно довідки №370, виданої 20 березня 2001 року ПСП агрофірма «Нива», ОСОБА_1 по наявних документах працювала в колгоспі різноробочою з 01 січня 1951 року по 31 грудня 1998 року.
Відповідно до п.2 Указу ПрезидентаУкраїни від 08.08.1995року №720/95«Про порядок паювання земель, переданих уколективну власністьсільськогосподарським підприємствамі організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Судом встановлено, що з моменту розпаювання земель ПСП агрофірма «Нива», до часу звернення позивачки до суду із зазначеним позовом, минуло понад 23 роки.
Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 в даному випадку пропущено строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права (позовна давність), в зв`язку з чим в позові слід відмовити.
При цьому ні позивачкою, ні її представником не було наведено переконливих доказів того, що позивачкою пропущено строк позовної давності з поважних причин.
Таким чином, враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не було доведено наявність у неї необхідних умов для набуття права на земельну частку (пай) та пропущено строк позовної давності, тому в задоволенні позовних вимог позивачці слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись Указом ПрезидентаУкраїни №720/95від 08серпня 1995року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст.ст. 12, 19, 76, 81, 258, 259, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, ст.ст.256,257 ЦК України, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Лановецька районна державна адміністрація Тернопільської області про визначення права власності на земельну частку (пай) відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_7