АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5455/2018 Головуючий у 1-й інстанції: Луценко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженніапеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати недостовірною інформацію про його протиправну поведінку відносно ОСОБА_2, яка поширена нею в Скарзі на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3 від 08 вересня 2016 року та в апеляційній скарзі від 20 грудня 2016 року на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28 жовтня 2016 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3, а саме такі її фрагменти: «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3, нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь»; «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3, який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично». Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію про ОСОБА_3 шляхом направлення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 28) не пізніше десяти календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили письмового листа такого змісту: «Повідомляю, що мною, ОСОБА_2, в Скарзі на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3 від 08 вересня 2016 року була поширена недостовірна інформація в таких її фрагментах «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3, нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь»; «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3, який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично». Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію про ОСОБА_3 шляхом направлення до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 6, 3-й поверх) не пізніше десяти календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили письмового листа такого змісту: «Повідомляю, що мною, ОСОБА_2, в Скарзі на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3 від 08 вересня 2016 року була поширена недостовірна інформація в таких її фрагментах «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3, нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь»; «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3, який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично». Стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати.

Зазначав, що він є адвокатом України та здійснює професійну діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 553, яке видане 21.12.2010 р. Житомирською обласною КДКА.

08.09.2016 року відповідачка направила до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області скаргу на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України ним як адвокатом з використанням фактичних тверджень негативного характеру, які повністю не відповідають дійсності.

28.10.2016 р. рішенням Дисциплінарної палати КДКА Житомирської області було відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження за скаргою ОСОБА_2.

Згідно з висновком №74/16 експертного лінгвістичного дослідження від 05.12.2016 р. Центру судових експертиз «Альтернатива», вбачається, висловлювання в скарзі відповідачки «містять інформацію негативного характеру про адвоката ОСОБА_3. Така інформація сприяє формуванню у адресатів негативного ставлення до ОСОБА_3 та негативної оцінки його моральних та ділових якостей».

Вважає, що відповідач, поширивши щодо нього недостовірну негативну інформацію, також завдала йому моральної шкоди, які призвели до хвилювань та негативних переживань, які породили в нього внутрішній дискомфорт та тривогу за свою професійну і ділову репутацію.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недостовірною інформацію про протиправну поведінку ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2, яка поширена нею в Скарзі на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3 від 08 вересня 2016 року та в апеляційній скарзі від 20 грудня 2016 року на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28 жовтня 2016 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3, а саме такі її фрагменти: «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3 , нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь»; «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3 , який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично». Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію про ОСОБА_3 шляхом направлення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 28) не пізніше десяти календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили письмового листа такого змісту: «Повідомляю, що мною, ОСОБА_2, в Скарзі на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3 від 08 вересня 2016 року була поширена недостовірна інформація в таких її фрагментах «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3, нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь»; «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3, який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично». ОСОБА_6 спростувати поширену недостовірну інформацію про ОСОБА_3 шляхом направлення до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 6, 3-й поверх) не пізніше десяти календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили письмового листа такого змісту: «Повідомляю, що мною, ОСОБА_2, в Скарзі на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3 від 08 вересня 2016 року була поширена недостовірна інформація в таких її фрагментах «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3, нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь»; «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3, який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично». Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1653,63 грн.. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог позивача та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки, встановивши обґрунтованість тверджень позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на норми ст. 40 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», які підлягали застосуванню з огляду на правовідносини сторін. Висловлювання, зазначені у скаргах відповідача до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не містять інформації, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки є оціночними судженнями, її думками та особистими переконаннями і не містять фактичних даних та є реалізацією її права,передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширенням недостовірної інформації.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 позивач не подавав.

При розгляді даної справи судом першої інстанції встановлено, що 08.09.2016 року відповідач направила до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області скаргу «Скарга на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3».

28.10.2016 року рішенням Дисциплінарної палати КДКА Житомирської області було відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження за скаргою ОСОБА_2.

20.12.2016 року ОСОБА_2 подала до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури апеляційну скаргу, в якій зазначила:

1) «Прикро, що адвокати, такі як ОСОБА_3, нехтуючи високим покликанням адвокатської професії, цинічно та зухвало бере в цьому участь».

2) «Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є адвокат ОСОБА_3, який є активним співучасником банди, завданням якої є відібрати майно, знищити мене морально та, можливо, й фізично».

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24.02.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Відповідно до частин 1,2,3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку поширила відповідач, не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена відповідними доказами. При цьому, поширена інформація є доведеною до відома багатьох осіб.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вважає , що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа,особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Верховний Суд України роз'яснив в п. 16 постанови №1 від 27.02.2009 року Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 36 цього Закону визначено, щоправо на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії ( ст. 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») .

Установлено, що ОСОБА_2 08.09.2016 року направила до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області скаргу «Скарга на порушення Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України адвокатом ОСОБА_3», а 20.12.2016 року подала до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури апеляційну скаргу на рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28.10.2016 року, яким відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3.

Конституційний Суд України у рішенні від 10.04.2003 року № 8-рп/2003 зазначив, що відповідно до Конституції України ( 254к/96-ВР ) усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40); кожному

гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55).

Питання практичної реалізації громадянами цих прав

регулюються, зокрема, Законом України «Про звернення громадян» ( 393/96-ВР ), який забезпечує їм можливість брати участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, відстоювати свої права і законні інтереси та

поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або усній формі пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 Конституції України

( 254к/96-ВР) «кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань», а статтею 4 Закону України «Про звернення громадян» ( 393/96-ВР ) передбачено підстави, які дають громадянам право оскаржувати рішення, дії (бездіяльність) у сфері управлінської діяльності, у тому числі органів державної податкової служби та їх

посадових осіб, що, зокрема, встановлено і Законом України «Про державну податкову службу в Україні» ( 509-12 ).

З огляду на викладене Конституційний Суд України вважає, що

звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення за змістом частини першої статті 7 Цивільного кодексу ( 1540-06 ) не можуть вважатися поширенням відомостей, які

порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди

інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу.

Хоча ці висновки Конституційного Суду стосуються статті 7 ЦК УРСР, вони також підлягають застосуванню і щодо положень чинного Цивільного кодексу України (п. 37 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Сірик проти України» від 30.06.2011).

Колегія суддів вважає, що зазначені скарги ОСОБА_2 є зверненням до уповноважених законом органів, які відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наділені повноваженнями вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів, а тому скарги відповідача до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатурине можуть розцінюватися як поширення неправдивих відомостей стосовно позивача.

З зазначених скарг убачається, що їх зміст та наведені в них висловлювання, на які посилається позивач, як на недостовірну інформацію, є оціночними судженнями відповідача, критичною оцінкою певних фактів та діяльності позивача як адвоката.

Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України. Це право закріплено також у ст.10 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол,алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином відповідач скористалась своїм правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності та правом на оскарження рішення у дисциплінарній справі до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3, в зв'язку з чим рішення належить скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, стягнувши з позивача на користь відповідача, сплачений нею судовий збір у розмірі 2 505,20 грн. за подачу апеляційної скарги відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та ділової репутації залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) судовий збір у розмірі2 505, 20 грн..

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - Судді -