АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-551/09 Номер провадження 22-ц/786/1753/18Головуючий у 1-й інстанції Савченко А.Г. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

16 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Абрамова П.С.,

суддів : Хіль Л.М., Гальонкіна С.А.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Хіль Л.М. та матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 січня 2009 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 травня 2009 року, ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 травня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ТзДВ «Полтаватрансбуд» про перегляд заочного рішення, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самовільно збудований гараж,-

в с т а н о в и в :

У провадження Апеляційного суду Полтавської області надійшла цивільна справа № 2-551/09 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 січня 2009 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 травня 2009 року, ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 травня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ТзДВ «Полтаватрансбуд» про перегляд заочного рішення.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено склад колегії суддів: Абрамов П.С. ( суддя-доповідач), судді: Хіль Л.М., Гальонкін С.А..

Із матеріалів справи вбачається, що під головуванням судді Хіль Л.М., як судді першої інстанції, 11 травня 2010 року постановлювалася ухвала, якою заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в справі залишено без розгляду ( а.с. 162).

З цих підстав недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, суддею Хіль Л.М. заявлено самовідвід.

Згідно ч.ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

В силу пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і підлягає застосуванню на підставі ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір'ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір'я до незалежної судової влади буде підірвано.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Враховуючи викладені суддею підстави для самовідводу, колегія суддів приходить до висновку про їх обгрунтованість та задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.36,40 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Хіль Л.М. - задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Л.М. Хіль

С.А. Гальонкін