Справа № 128/1843/15-ц
УХВАЛА

15 червня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Саєнко О.Б., при секретарі: Кузьменко А.О., без участі державного виконавця

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Головного державного виконавця Вінницького районного ДВВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 «про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа», заінтересовані особи: стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018 до Вінницького міського суду Вінницької області із даним поданням звернулась головний державний виконавець Вінницького районного ДВВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 ( далі- державний виконавець).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.04.2018 вирішено дане подання передати за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (а.с.20). Вказане подання надійшло з Вінницького міського суду до провадження Вінницького районного суду лише 13.06.2018.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дане подання, передано судді 13.06.2018 судді Саєнко О.Б.

Подання державним виконавцем мотивовано тим, що на виконанні Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження № 49613906 з виконання виконавчого листа № 128/1843/15-ц виданий 24.11.2015 простягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованості в розмірі 51 880,20 гривень.

15.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Вказує, що під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Також, державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо його явки до для надання пояснень про причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 15.12.2017 ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Вважає, що боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 128/1843/15-ц виданий 24.11.2015.

До судового засідання державний виконавець Павловська К.М. не з*явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, подання підтримує у повному обсязі.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності державного виконавця.

Вивчивши подання та додані до нього документи, суд прийшов до наступного висновку.

З наданих матеріалів судом убачається, що Вінницьким районним судом Вінницької області 24.11.2015 видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 25.09.2008 в загальній сумі 51366 гривень 53 копійок з яких: 15246,19 грн. -заборгованість за кредитом; 3,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 33432,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2434,12 грн. -штраф (процентна складова), а також стягнуто понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 513 грн. 67 коп. (а.с.3).

Постановою державного виконавця Вінницького районного ДВВС ГТУЮ у Вінницькій області від 05.12.2015 відкрито провадження за вищезазначеним виконавчим листом №49613906 (а.с.4).

З копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на все рухоме майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт (а.с.5).

Боржника ОСОБА_2 було викликано на 24.11.2017 о 09.00 годин державним виконавцем до відділу ДВС для дачі відповідних документів та пояснень щодо невиконання виконавчого листа , даний виклик датований 16.11.2017 року (а.с.6), даний виклик ОСОБА_2 отримав 27.11.2017 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в свою чергу дане повідомлення скеровано боржнику лише 23.11.2017 року , тобто за день до призначеної явки державним виконавцем боржника (а.с.7).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта - ОСОБА_2, в вищезазначених реєстрах відсутні відомості щодо нерухомого майна даного боржника (а.с.9).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕS №053659, виданим 07.08.2024. (а.с.10)

Відповідно до відповіді з Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, відомості про номери рахунків, про джерела отриманих доходів, про осіб боржників, які отримують пенсію, про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи відносно ОСОБА_2 відсутні (а.с.12-15).

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до положень, викладених в ч.4 ст. 441 ЦПК , тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Також, у поданні, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Судом встановлено, що в долучених до подання документах відсутні будь-які докази про направлення на адресу боржника ОСОБА_2 повідомлення про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, інших документів, які б свідчили про направлення повідомлення боржнику (реєстру кореспонденції, зворотних повідомлень) суду не надано, що свідчить про недотримання законних прав людини і громадянина та позбавляє суд можливості на справедливий розгляд справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 закону «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Проте, як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_2 може або намагається виїхати за межі України, щоб уникнути відповідальності.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 закону «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 2 статті 6 закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно пункту 5 частини першої статті 6 закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Суд вважає, що державним виконавцем не надано обєктивних письмових доказів, який би свідчив про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань, а саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку не може свідчити про ухилення від виконання покладених на нього рішення обов'язків.

Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Отже подання не може ґрунтуватися на припущеннях, а матеріали подання не містять посилання на докази ухилення боржника від виконання рішення суду.

Тому, у задоволенні подання необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК , Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Вінницького районного ДВВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 «про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа», заінтересовані особи: стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: