Справа № 450/1692/18 Провадження № 2/450/1334/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 05.06.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_6 до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на вказану вище земельну ділянку.

Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядилася, а тому спадкування її майна відбувається за законом почергово. Вона до дня смерті спадкодавця проживала разом та здійснювала за нею догляд, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку був втрачений. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на суд.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності в яких зазначили, що на спадкове майно не претендують, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.12.1974 року та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 27.03.2001 року ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_6, яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище «ОСОБА_7».

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.07.2012 року.

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_6, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку площею 1,3297 га, яка розташована на території Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 21.03.2006 року, яка складається з двох земельних ділянок: діл.1-площею 0,4895га, кадастровий № НОМЕР_5, та діл.2-площею 0,8402га кадастровий № НОМЕР_6.

Згідно оголошення у пресі від 07.07.2018 року № 27 (1684) слідує, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 21.03.2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_6, втрачений.

За життя ОСОБА_6 своєю власністю на випадок смерті не розпорядилася, тому відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкування відбувається за законом почергово.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До спадкоємців першої черги спадкування, після смерті ОСОБА_6, належать її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2; НОМЕР_7; № НОМЕР_8; НОМЕР_9, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_10, виданий 28.11.1999 року Пустомитівським РВ УМВСУ у Львівській області.

Як вбачається з довідок Поршнянського старостинського округу Солонківської сільської ради № 23 та № 22 від 22.01.2018 року ОСОБА_6 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала без реєстрації разом з своєю донькою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, вела з нею спільне господарство, та займалася її похоронами.

Згідно ст.ст. 1216,1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про відмову від такої не заявляли, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_10, але на даний час не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - державний акт, був втрачений спадкодавцем та не може бути відновлений.

Треті особи у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - діти померлої, які входять в число спадкоємців першої черги за законом, спадщину після смерті матері не прийняли та відмовилися від такої на користь позивача, про що подали відповідні заяви.

Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З врахуванням встановленого суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 76, 81, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3297 га, що розташована на території Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох земельних ділянок: діл.1-площею 0,4895га кадастровий № НОМЕР_5, та діл.2- площею 0,8402га кадастровий № НОМЕР_6, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 21.03.2006 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський