Справа № 369/202/17
Провадження № 2/369/1032/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобов'язання не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення конкретного порядку в користуванні жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спадкового майна шляхом припинення права власності, визнання права власності та сплати компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину їй належить на праві приватної власності 1/4 частина квартири АДРЕСА_1, загальною площею 47,4 кв.м., яка складається із двох ізольованих кімнат площею 12,1 кв.м. та 16,3 кв.м. Відповідач ОСОБА_2, дружина покійного батька ОСОБА_1, є зареєстрованою в житловому приміщенні і чинить їй перешкоди в користуванні жилим приміщенням, до квартири не допускає, двері не відчиняє, ключів від квартири не надає, у зв'язку із чим позивач змушена була звернутись до відділу поліції, де їй було роз'яснено право на звернення до суду з позовом.

У зв'язку з тим, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням і домовитись із відповідачкою про порядок користування жилим приміщенням неможливо, то позивач просила суд: усунути їй перешкоди в користуванні жилим приміщенням АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачку не чинити перешкод в користуванні житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та встановити порядок користування АДРЕСА_1, виділивши в користування позивачці житлову кімнату площею 12,10 кв.м., а відповідачці ОСОБА_2 житлову кімнату площею 16,30 кв.м., інші приміщення: кухню, коридор, туалет, ванну кімнату залишити в загальному користуванні.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності від 13 вересня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_4 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_5 вона є власником 3/4 частки АДРЕСА_1. В даній квартирі вона зареєстрована та проживає з 12.04.2006 року по даний час. Крім неї в даній квартирі був зареєстрований та проживав її покійний чоловік ОСОБА_3 до часу його смерті. Власником іншої 1/4 частки спірної квартири є відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_6, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3.

Крім спірної квартири, позивачі за зустрічним позовом, на підставі свідоцтва про право власності від 03 лютого 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_7 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 лютого 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_8, належить 3/4 частини автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року. Право на іншу 1/4 частину даного автомобіля належить відповідачці за зустрічним позовом ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3.

ОСОБА_2 в своєму позові зазначала, що ОСОБА_1 28.09.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 спірної квартири, але отримувати свідоцтво на автомобіль не спішить, хоч ще за дві неділі до смерті батька забрала автомобіль і користується ним до цього часу. Зазначила, що відповідачка за зустрічним позовом створює їй перешкоди в отриманні спадщини на автомобіль, так як забрала як автомобіль, так і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Також ОСОБА_2 в позові зазначила, що після набуття нею права власності на 3/4 частин спірної квартири між сторонами по справі виникали конфлікти щодо порядку користування даною квартирою, а поділ квартири в натурі, або встановлення порядку користування даною квартирою між співвласниками, на її думку, неможливий, оскільки ОСОБА_1 є власником лише 1/4 частки спірної квартири, то їй неможливо виділити в користування навіть найменшу житлову кімнату квартири площею 12,10 кв.м., так як відповідно до належної відповідачці частки їй можна виділити в користування не більше 7,1 кв.м. житлової площі. Надання їй в користування кімнати площею 12,10 кв.м., призведе до порушення майнових прав позивача за зустрічним позовом. Також неможливо виділити частку із спільної часткової власності квартири в натурі в зв'язку з відсутністю технічної можливості, оскільки неможливе переобладнання приміщень квартири в ізольовані квартири.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_2 просила суд: Поділити спадкове майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частку АДРЕСА_1. Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі 48303,26 грн. Припинити право на частку у праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3. Визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти, що внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду в сумі 121877,00 грн. в якості компенсації вартості 1/4 частки АДРЕСА_1. Виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду в сумі 73573,74 грн. за 1/4 частку АДРЕСА_1 з врахуванням відрахування при цьому вартості 3/4 часток автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі 48303,26 грн. Виплатити ОСОБА_2 грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду в сумі 48303,26 грн., як компенсація вартості 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

В судовому засіданні представником позивача за основним позовом: ОСОБА_4 позовні вимоги за основним позовом були підтримані в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити, посилаючись на те, що згідно зі ст.155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). ОСОБА_1, як власник 1/4 частини квартири має вільно користуватись своєю власністю та використовувати житло для свого проживання, а тому, на її думку, основний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Проти задоволення зустрічних позовних вимог представник заперечувала оскільки її довірительниця бажає залишити 1/4 частину спірної квартири у власності, а будучи власником 1/4 частини спірного автомобіля, тобто незначної його частки є нелогічним і невірним вимагати сплати грошової компенсації, тим більше за рахунок грошових коштів, внесених на депозитний рахунок суду в рахунок грошової компенсації вартості частки квартири, оскільки ОСОБА_1 примусово позбавляється і права власності на частку квартири і примусово позбавляється частини грошової компенсації в рахунок вартості більшої частки автомобіля, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Тим більше, що право власності на автомобіль у сторін на даний час не виникло, оскільки правовстановлюючі документи сторонами у нотаріуса отримані не були. Представник вказувала, що ОСОБА_1 своєї згоди на стягнення з неї грошової компенсації за 3/4 частини автомобіля не надає, а за рахунок грошової компенсації за 1/4 частину квартири теоретично може придбати собі кімнату для забезпечення себе нерухомістю, тоді, як примусове стягнення за рахунок цих грошових коштів за 3/4 частини автомобіля, фактично позбавляє ОСОБА_1 компенсації, що суперечить ст.365 ЦК України і є недопустимим. Крім того, на її думку, ст.ст.364 та 365 ЦК України є різними за своєю правовою природою і кожна з них є окремою правовою підставою для пред'явлення позову, оскільки перша з них (ст.364 ЦК) передбачає право власника, який виділяється, на частку із спільного майна, а друга (ст.365 ЦК) можливість за позовом інших співвласників припинити право на частку у спільному майні.

Відповідач за основним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні проти основного позову заперечувала в повному обсязі, зустрічний позов підтримала, з підстав зазначених в зустрічній позовній заяві.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні основного позову слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і осново- положних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину АДРЕСА_1, загальною площею 47,4 кв.м., яка складається із двох ізольованих кімнат площею 12,1 кв.м. та 16,3 кв.м. та на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 стали сторони по справі - дочка ОСОБА_1та дружина ОСОБА_2.

13 вересня 2016 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області - Панікар В.М., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_5, на підставі якого ОСОБА_2 стала власником 1/4 частини АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3

13 вересня 2016 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області - Панікар В.М., ОСОБА_2, видано свідоцтво про право власності, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_4, на 1/2 частину АДРЕСА_1, як на майно подружжя набуте подружжям за час шлюбу.

Таким чином загальна частка ОСОБА_2 складає 3/4 частин АДРЕСА_1.

28 вересня 2016 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області - Яхно М.Є., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_6, на підставі якого ОСОБА_1 стала власником 1/4 частини АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

03 лютого 2017 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області - Панікар В.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_8, на підставі якого ОСОБА_2 стала власником 1/4 частини автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3

03 лютого 2017 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області - Панікар В.М., ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_7, на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9), як на майно подружжя набуте подружжям за час шлюбу.

Таким чином загальна частка права власності ОСОБА_2 складає 3/4 частин автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, не отримувала, однак набула право на 1/4 частини даного автомобіля прийнявши спадщину після смерті батька.

Судом встановлено, що сторони не можуть знайти спільної згоди з приводу порядку користування спільним майном. На час розгляду справи в спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає відповідачка за основним позовом ОСОБА_2. Спірний автомобіль марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_3, знаходиться в користування позивача за основним позовом ОСОБА_1, що підтверджується показами свідка ОСОБА_7 та не заперечувалось сторонами по справі.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб від 30 серпня 2014 року, до укладення шлюбу з ОСОБА_8, позивачка ОСОБА_1 мала прізвище ОСОБА_1. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 вересня 2001 року позивачка ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_5. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта нерухомого майна від 27.03.2018р. за №118665621, у власності чоловіка позивачки - ОСОБА_8 перебуває двокімнатна квартира АДРЕСА_6.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення порядку користування АДРЕСА_1 (виділення ОСОБА_1 житлової кімнати площею 12,10 кв.м., а ОСОБА_2 житлової кімнати площею 16,30 кв.м., а інші приміщення: кухню, коридор, туалет, ванну кімнату, залишити в спільному користуванні) оскільки сім'я позивачки ОСОБА_1 окрім 1/4 частини спірної квартири, забезпечена і іншим житлом (АДРЕСА_5, АДРЕСА_6). В свою чергу, враховуючи, що позивачка є власником лише 1/4 частки спірної квартири, то суд не може виділити їй в користування навіть найменшу житлову кімнату спірної квартири площею 12,10 кв.м., оскільки відповідно до належної їй частки вона має право лише на 7,1 кв.м. житлової площі. Надання ОСОБА_1 в користування кімнати площею 12,10 кв.м., призведе до порушення майнових прав іншого співвласника ОСОБА_2, що постійно користується спірною квартирою і іншого житла не має.

Суд задовольняє зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_1 на 1/4 частину спірної квартири, визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину спірної квартири, визнання за ОСОБА_1 права власності на грошові кошти, що внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду в сумі 121877,00 грн. в якості компенсації вартості 1/4 частин спірної квартири, виходячи з наступного.

Згідно ст.1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Відповідно до ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 при розгляді справи № 6-37цс13, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 при розгляді справи №6-68цс14, відповідно до п.4 ч.1 ст.365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Згідно висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи від 31.08.2017 року №2-31/08, ринкова вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 станом на 01.02.2016 становить 126167,00 грн., а станом на час проведення дослідження 21.08.2017 року становить 121877,00 грн.

В матеріалах справи міститься копія квитанції №96 від 17.03.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області грошові кошти в сумі 30812,50 грн. (тридцять тисяч вісімсот дванадцять гривень 50 копійок). Також в матеріалах справи міститься копія квитанції №0.0.998158457.1 від 27.03.2018 року, згідно якої ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області грошові кошти в сумі 91064,50 грн. (дев'яносто одна тисяча шістдесят чотири гривні 50 копійок). Загальна сума, що внесена ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду складає 121877,00 грн. (сто двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят сім гривень 00 копійок).

Судом встановлено, що 1/4 частини спірної квартири, належить ОСОБА_1 є незначною і відсутня технічна можливість переобладнання приміщень квартири в дві ізольовані квартири, тобто виділити в натурі частку із спільної часткової власності квартири неможливо. Між співвласниками склалися неприязні відносини і спільне володіння і користування майном є неможливим. Сім'я ОСОБА_1 забезпечена житлом і припинення її права на частку в спірній квартирі не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає обґрунтованими доводи позивача за зустрічним позовом і припиняє право ОСОБА_1 на 1/4 частину спірної квартири, визнає за ОСОБА_2 право власності на дану 1/4 частину спірної квартири, а також визнає за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в сумі 121877,00 грн., що внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду в якості компенсації за 1/4 частини спірної квартири.

Суд задовольняє зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на 3/4 частки спірного автомобіля, визнання права власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки спірного автомобіля, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 3/4 частки спірного автомобіля в сумі 48303,26 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 17.01.2018 року №18104/17-54, середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на 01.02.2016 року складала 67790,00 грн., та дійсна ринкова вартість на дату оцінки, на 24.10.2017 року, складає 64404,34 грн.

Судом встановлено, що дійсна ринкова вартість спірного автомобіля на 24.10.2017 року, складає 64404,34 грн., отже вартість 3/4 частин спірного автомобіля на час розгляду даної справи в суді складає 48303,26 грн.

Оскільки відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1, будучи власником 1/4 частини спірного автомобіля, фактично одноособово користується спірним автомобілем, а між співвласниками склалися неприязні відносини і спільне володіння і користування даним майном є неможливим, то відповідно до статті 364 ЦК України суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 3/4 частки спірного автомобіля в сумі 48303,26 грн., з припиненням права ОСОБА_2 на частку у праві спільної часткової власності на 3/4 частки спірного автомобіля та визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/4 частки спірного автомобіля.

Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про: визнання за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти, що внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду в сумі 121877,00 грн. в якості компенсації вартості 1/4 частки АДРЕСА_1 та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі 48303,26 грн., то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мають бути виплачені кошти, що внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області в сумі 121877,00 грн. за мінусом 48303,26 грн. (кошти, що стягуються судом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації вартості 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3). Тобто, ОСОБА_1 мають бути виплачені кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду Київської області в сумі 73573,74 грн.

Решта суми, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду в сумі 48303,26 грн. має бути виплачена ОСОБА_2, в якості компенсації вартості 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Керуючись ст.ст.15, 16, 183, 316-319, 321, 355-358, 364, 365, 1267, 1278, 1279 ЦК України, ст. ст.4, 5, 12, 13, 76-83, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобов'язання не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення конкретного порядку в користуванні жилим приміщенням - відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Поділити спадкове майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Припинити право на частку у праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9).

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ (2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ 26.08.2008 року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9).

Виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду в сумі 73573,74 грн. (за 1/4 частку АДРЕСА_1 з врахуванням відрахування при цьому вартості 3/4 часток автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3).

Виплатити ОСОБА_2 грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду в сумі 48303,26 грн., (компенсація вартості 3/4 частки автомобіля марки ВАЗ 21043-20-ЗНГ, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст виготовлено 29 червня 2018 рокує

Суддя: Пінкевич Н.С.