Справа № 324/1203/18
Провадження № 2-о/324/67/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Басараб А.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Пологівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася з заявою до суду, в якій зазначила, що вона є дочкою ОСОБА_2, яка постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Її, заявника, матір померла у віці 84 роки 13 червня 2018 року у м.Шахтарську Донецької області.

Після смерті ОСОБА_2 Муніципальною установою «Центр первинної медико-соціальної допомоги міста Шахтарська» 14 червня 2018 року було видане лікарське свідоцтво про смерть №263, на підставі якого 14 червня 2018 року їй, заявнику, Шахтарським міськрайонним відділом запису актів громадянського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії ДНР №107399.

Зазначене лікарське свідоцтво і свідоцтво про смерть були видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, тому для реєстрації в законному порядку факту смерті своєї матері заявник, будучи тимчасово зареєстрованою як внутрішньо-переміщена особа у звязку з проведенням антитерористичної операції, у м.Пологи Запорізької області по вул.Незалежності,2, звернулася до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її матері у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті предявлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України. Просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 13 червня 2018 року у м.Шахтарську Донецької області, Україна.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свою заяву, просила задовольнити її з зазначених у заяві підстав і суду пояснила, що її мати ОСОБА_2 з 2005 року у звязку з хворобою серця постійно проживала разом з нею, заявницею, у м.Шахтарську, провул.1 Травня,4, де і померла 13 червня 2018 року. Працівники карети швидкої допомоги, яку вона, заявник, викликала, коли матері стало зле, по приїзду констатували смерть ОСОБА_2 Поховала вона матір на цвинтарі поблизу м.Шахтарськ Донецької області

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона добре знає сімю заявниці ОСОБА_1, бо вони разом вчилися у школі, знала вона і матір заявниці ОСОБА_2, яка у звязку з хворобою серця постійно проживала приблизно з 2005 року разом із дочкою ОСОБА_1 у м.Шахтарську. ОСОБА_2 померла вдома 13 червня 2018 року. Вона, свідок, була на похоронах ОСОБА_2, і тому знає, що її поховано на цвинтарі сел.Октябрське поблизу м.Шахтарська.

ОСОБА_4 Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Не заперечують проти задоволення заяви при постановленні судом рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухав заявника і свідка, беручи до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0092949, виданого 23 березня 1966 року міським бюром ЗАГС м.Шахтарська Донецької області (а.с.17), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-НО №413975, виданого відділом ЗАГС м.Шахтарська Донецької області 20 липня 1985 року (а.с.18).

ОСОБА_2 померла 13 червня 2018 року у м.Шахтарську Донецької області, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №263, виданого Муніципальною установою «Центр первинної медико-соціальної допомоги міста Шахтарська» 14 червня 2018 року, копією довідки про причину смерті №263 від 14 червня 2018 року, копією свідоцтва про смерть серії ДНР №107399, виданого Шахтарським міськрайонним відділом запису актів громадянського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР (а.с.12,13,20). Причиною смерті ОСОБА_2 зазначено «хронічна серцево-судинна недостатність».

ОСОБА_1 звернулася до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, де їй 10 липня 2018 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її матері у звязку з тим, що заявником предявлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.14).

Факт взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи у м.Пологи Запорізької області по вул.Незалежності,2 підтверджено заявником копією довідки від 10 липня 2018 року № (а.с.10).

Факт взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи у м.Пологи Запорізької області по вул.Ватутіна,56/Незалежнсоті,2 підтверджено заявником копією довідки від 15 січня 2014 року №2318/2646 (а.с.11).

Факт смерті своєї матері ОСОБА_1, крім зазначеного вище, підтверджує фотографією з місця поховання ОСОБА_2 (а.с.19).

Громадянство України померлої ОСОБА_2 підтверджено копією паспорту громадянина України на її імя серії ВВ №732958, виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 04 березня 1999 року (а.с.15-16).

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Шахтарськ Донецької області.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, так як наведені обставини смерті особи також підтверджуються поясненнями заявника, показаннями свідка.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті ОСОБА_2 у м.Шахтарську Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне їй для отримання державної соціальної допомоги і оформлення своїх спадкових прав.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.92,263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Пологівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті матері заявника ОСОБА_1 - громадянки України ОСОБА_2, яка народилася 12 травня 1934 року у м.Шахтарську Донецької області, місце реєстрації якої Донецька область, місто Шахтарськ, провул.1 Травня,4, Україна, яка померла 13 червня 2018 року у місті Шахтарську Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Кацаренко І.О.