Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір`ю відповідача у справі - ОСОБА_3 . 12 липня 2011 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу в них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19 вересня 2012 року рішенням Жовтневого райсуду м.Маріуполя шлюб між відповідачами було розірвано. Після розірвання шлюбу до липня 2014 року малолітня дитина проживала з матір`ю, батько дитину відвідував та піклувався про неї. З 2014 року і по теперішній час ОСОБА_6 мешкає з нею. Відповідачі не цікавляться життям та розвитком дитини, не приймають участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. З вказаного часу відповідачі жодного разу не відвідали дитячий садочок, школу або лікарню, де знаходилась дитина. У 2017 році вона без участі батьків оформила дитину до ЗОШ № 3, в якій онука навчається і по теперішній час. На даний момент у неї виникає багато питань стосовно реалізації прав дитини, так як вона не є офіційним представником дитини, направити її на санітарно курортне лікування, виїхати до родичів за межі міста. Вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав щодо їх малолітньої дитини. Вона опікується онукою, займається її вихованням, піклується її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готує її до самостійного життя, відвідує школу та гуртки, де навчається дитина.

На підставі викладеного, просила позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити її опікуном, стягнути з відповідачів аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що є військовозобов`язаною, працює у військовій частині НОМЕР_1 . На теперішній час доньку забрати до себе не має можливості, не заперечує проти проживання доньки з бабусею., яка про неї піклується. Просить вирішити справу на розсуд суду на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, просила ухвалити рішення з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 15 січня 1991 року відділом запису актів громадянського стану Жовтневого райвиконкому м.Маріуполя, позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідача по справі ОСОБА_3 (а.с.19).

Згідно свідоцтва про шлюб, 12 липня 2011 року відповідачі зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що було складено відповідний актовий запис № 192. (а.с.21).

Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 26 серпня 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №612, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_5 . (а.с.22).

Таким чином, судом встановлено, що позивачка є бабусею дитини ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, виданого 26 червня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідачка ОСОБА_4 змінила своє шлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », про що було складено відповідний актовий запис № 21. (а.с. 62).

На підставі договору купівлі продажу від 13 березня 1995 року, позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . (а.с. 13-14, 15).

Згідно інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 30 серпня 2017 року та 18 січня 2018 року за вказаною адресою в АДРЕСА_2 зареєстрована позивачка та відповідач по справі ОСОБА_3 . (а.с.18, 35).

Відповідно до характеристики, виданої ДОП Кальміуського ВП Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області ст. лейтенантом поліції Авагумяном А.Г., за місцем реєстрації в АДРЕСА_2 позивачка характеризується з позитивного боку. (а.с. 10).

З акту № 268, складеного 25 вересня 2017 року головою КСН «Машинобудівник», вбачається, що відповідач за адресою: АДРЕСА_2 не проживає більше 2 років. Позивачка на той час за зазначеною адресою проживала з онукою ОСОБА_5 , 2011 року народження.

Відповідачу ОСОБА_3 було надано тимчасовий притулок на території Російської Федерації, про що Управлінням Федеральної міграційної служби Росії по Хабаровському краю та Єврейської Автономної області було видано відповідне свідоцтво серія НОМЕР_3 . Строк дії свідоцтва було подовжено до 25 вересня 2018 року. (а.с. 56-60).

Згідно акту № б/н, складеного 04 жовтня 2017 року директором ТОВ «Житло-25», позивачка разом з онукою ОСОБА_5 дійсно проживають сумісно без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 17).

Як вбачається з довідки та характеристики за місцем роботи, виданих ККП «Маріупольавтодор», позивачка працює на підприємстві з 01 лютого 2017 року по теперішній час на посаді провідного бухгалтера. Характеризується позитивно, зарекомендувала себе як кваліфікований спеціаліст, сумлінний та дисциплінований робітник. Розмір її заробітної плати за період роботи з червня по листопад 2017 року становить 49203,54 грн. (а.с.9, 11).

З довідки, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 на території України станом на 04 жовтня 2017 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. (а.с.12).

Відповідно до довідки № 126, виданої 04 серпня 2017 року завідуючою комунальним дошкільним навчальним закладом «Ясла-садок № 83 «Червоний капелюшок» Маріупольської міської ради», дитина ОСОБА_5 відвідувала садочок з серпня 2014 року. За час перебування у ДНЗ вихованням дитини (приводила до закладу, сплачувала за харчування, відвідувала батьківські збори, заходи для батьків) бабуся ОСОБА_1 позивачка по справі. Батьків дитини у дошкільному закладі ніколи не бачили. (а.с.24).

З повідомлення головного лікаря КЗ Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Маріуполя» вбачається, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_3 , знаходиться під наглядом дільничного педіатра КЗ «ЦПМСД №3» з квітня 2014 року. За весь період нагляду дитина зверталась за медичною допомогою амбулаторно у супроводі бабусі ОСОБА_1 . При відвідуванні вдома завжди була присутня тільки бабуся. Батьків дівчинки медичні працівники не бачили. (а.с.25).

Згідно довідки № 21, виданої 09 жовтня 2017 року директором Будинку творчості дітей та юнацтва Приморського району Маріупольської міської ради, дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує Будинок творчості з 15 вересня 2016 року по теперішній час кружок «Англійська мова» та хореографічний колектив «Нараяна». За час занять вихованням дитини (відвідування батьківських зборів, участь в концертних програмах, цікавилась успіхами дитини) займалась бабуся ОСОБА_1 . Батьки дівчинки не приймали участі у вихованні дитини. Керівники гуртків батьків не бачили. (а.с.26).

Відповідно до довідки № 387, виданої 22 грудня 2017 року директором спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 з поглибленим вивченням окремих предметів Маріупольської міської ради, дитина ОСОБА_5 дійсно відвідує спеціалізовану школу з 01 вересня 2017 року. За час навчанням дівчинки у школі (відвідування школи, батьківських зборів) цікавилась успіхами дитини бабуся ОСОБА_1 позивачка по справі. Класний керівник батьків учениці ніколи не бачила. (а.с.27).

Відповідно до висновку від 25 травня 2018 року № 13-31-94 Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради враховуючи рішення Кальміуської районної в м.Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 17 травня 2018 року є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідача, який тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дочки. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на нього Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

Судом встановлено, що відповідачі на протязі тривалого часу ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини та не проявляють батьківської турботи до неї, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним позбавити їх батьківських прав відносно доньки.

Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.ст. 62, 63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Враховуючи, що судом було встановлено, що відповідачі належним чином свої батьківські обов`язки не виконують, постійно нехтують сімейними цінностями, усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини фактично виконуються бабусею малолітньої дитини, тобто дитина фактично позбавлена батьківського піклування, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з встановленням опіки над малолітньою дитиною та призначенням її опікуном її бабусі ОСОБА_1 , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітньої дитини, а також враховуючи, що стан здоров`я, матеріальний стан, побутові умови, дозволяють їй виконувати обов`язки опікуна малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

При таких обставинах, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 243 СК України, ст. 60 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Умань Черкаської області, ІПН № НОМЕР_4 , працюючої у військовій частині НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_4 , яка фактично мешкає в АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН № НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 , яка фактично мешкає в АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 27 липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Маріуполя, ІПН № НОМЕР_6 , не працюючого, який зареєстрований за адресою в АДРЕСА_2 , який фактично мешкає в АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН № НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 , яка фактично мешкає в АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 27 липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Умань Черкаської області, ІПН № НОМЕР_4 , працюючої у військовій частині НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_4 , яка фактично мешкає в АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН № НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 , яка фактично мешкає в АДРЕСА_3 , сплачений судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Маріуполя, ІПН № НОМЕР_6 , не працюючого, який зареєстрований за адресою в АДРЕСА_2 , який фактично мешкає в АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН № НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 , яка фактично мешкає в АДРЕСА_3 , сплачений судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: А. М. Іванченко