АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2385/17 Номер провадження 22-ц/786/1274/18Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

За участю секретаря судового засідання Колодюк О.П.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "УкрСибБанк" про захист прав споживача, визнання недійсним підвищення процентної ставки та зобов?язання здійснити перерахунок заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2018 року, ухвалене у період часу з 10:15:40 год. до 13:44:58 год. 28 березня 2018 року під головуванням судді Зоріної Д.О., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В червні 2017 року позивач вернувся до суду з позовом, у якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним підвищення процентної ставки за Договором про надання відкличної поновлювальної кредитної лінії №0 (в системі обліку банку №1) від 14 червня 2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсиббанк», а саме: з 01 липня 2008 року на 2% річних, з 05 грудня 2008 року на 3% річних, та до розміру 36 % річних на прострочену суму основного боргу; зобовязати ПАТ «Укрсиббанк» здійснити зарахування сплачених підвищених процентів в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання відкличної поновлювальної кредитної лінії №0 (в системі обліку банку №1) від 14 червня 2007 року окремо за кожним здійсненим платежем за підвищеною процентною ставкою згідно з датою надходження такого платежу; стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Підстави позову вмотивував тим, що 14 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено Договір про надання відкличної поновлювальної лінії № 0, за яким банк прийняв зобовязання надати позичальнику кредит в іноземній валюті у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 51 000 (пятдесят одна тисяча) дол. США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у порядку і на умовах, зазначених у договорі. Відповідно до пункту 1.3.1 Кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 13% річних.

18 лютого 2009 року між банком та позичальником укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №0 від 14 червня 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації, згідно з якою було змінено кінцевий термін повернення кредиту, а саме не пізніше 13 червня 2027 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору.

18 лютого 2009 року між банком і Позичальником було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №0 від 14 червня 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту (Додаткова угода 2).

Позивач зазначає, що ні Додаткова угода 2, ні додаток до Додаткової угоди 2 Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту не містять жодних положень про зміну процентної ставки чи даних про її розмір. Розмір процентної ставки визначений первісним Кредитним договором.

Однак позивачу стало відомо про те, що банком в односторонньому порядку без згоди та повідомлення позичальника було збільшено процентну ставку за користування кредитом з 13% річних до 18% річних на строкову суму боргу, та до 36% річних на прострочений борг, у звязку із чим 17 листопада 2016 року позивач звернувся до банку із заявою про здійснення перерахунку підвищених процентів та зарахування отриманих переплат у рахунок погашення заборгованості за кредитом, однак, відповіддю №35/54162 від 05 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку підвищених процентів. При цьому у відповіді банку зазначено, що у звязку із допущеними порушеннями кредитної дисципліни в частині страхування предмету застави, а також термінів погашення основної суми кредиту і процентів за користування кредитними коштами, банк, керуючись умовами Кредитного договору та Цивільного кодексу України, з 01 липня 2008 року збільшив процентну ставку за користування кредитними коштами на 2 (два) проценти річних, а з 05 грудня 2008 року ще на 3 проценти річних, про що позичальнику були направлені відповідні повідомлення.

На підставі викладеного, позивач вважає, що Банк в односторонньому порядку змінив процентну ставку за користування кредитом без укладення додаткових угод до договору, шляхом направлення повідомлень, яких позичальник не отримував.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним підвищення процентної ставки та зобовязання здійснити перерахунок заборгованості відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_4 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним зясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що зміни до Кредитного договору можуть бути внесені за умови узгодження з позичальником. У разі незгоди позичальника з запропонованими Банком змінами, або ненадходженням від позичальника відповіді на пропозицію Банку про внесення змін упродовж 14 календарних днів з моменту одержання таких пропозицій, Банк має право самостійно змінити термін повернення кредиту та сплати процентів та достроково витребувати суму кредиту у повному обсязі в порядку, вказаному в розділі 11 цього договору.

Вважає, що суд помилково не звернув увагу на те, що зміст п. 9.2 кредитного договору не надає банку право змінювати процентну ставку в односторонньому порядку, а лише передбачає можливість звертатися до позичальника з повідомленням про внесення змін до договору, а позичальник може або погодитися з такими змінами або ні.

Вказує на те, що Банком не були дотримані вимоги абзацу 4 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, з приводу того, що про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на надало, що не перешкоджає розгляду справи.

На вимогу апеляційного суду відповідач надав пояснення та довідку-розрахунок за кредитним договором № від 14 червня 2007 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений Договір про надання відкличної поновлювальної лінії № 0.

Згідно з умовами Кредитного договору, а саме із пунктом 1.1, банк прийняв зобовязання надати позичальнику кредит в іноземній валюті у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 51 000 (пятдесят одна тисяча) дол. США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у порядку і на умовах зазначених у договорі.

Пунктом 1.2.1 Договору передбачений термін кредитування з 14 червня 2007 року.

Згідно із пунктом 1.2.2 Договору, позичальник зобовязаний остаточно повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 13 червня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений відповідно до умов даного договору, або на підставі додаткової угоди сторін.

Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 13% річних.

Згідно із пунктом 9.4 Договору, зміни в договір оформляються у письмовій формі шляхом укладання додаткової угоди, яка є невідємною частиною договору.

18 лютого 2009 року між банком та позивачем було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №0 від 14 червня 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації, згідно з якою було змінено кінцевий термін повернення кредиту та передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 13 червня 2027 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору.

Окрім цього, 18 лютого 2009 року між банком і позичальником було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №0 від 14 червня 2007 року, якою було внесено зміни щодо схеми погашення кредиту.

Відповідно до пункту 2 та пункту 2.1 Додаткової угоди №2 від 18 лютого 2009 року, сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, а саме: позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 681,50 дол. США 14 центів. День сплати ануїтетного платежу - 15 числа кожного місяця кредитування, протягом якого позичальник зобовязаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. Також сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме: 0 так і реєстраційний номер у системі обліку Банку, а саме: 1, що передбачено пунктом 1.1. Додаткової угоди 2.

Також судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» збільшено відсоткову ставку за вказаним договором.

Так, Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» було збільшено процентну ставку за користування кредитом за договором №0 - з 13% річних до 18% річних на строкову суму заборгованості, а саме: з 01 липня 2008 року на 2 % річних та з 05 грудня 2008 року на 3 % річних, на підставі зміни ситуації на грошовому ринку; підвищення процентної ставки відповідач здійснив у звязку із допущеними ОСОБА_4 порушеннями кредитної дисципліни в частині страхування предмету застави, а також термінів погашення основної суми кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Про збільшення відсоткової ставки позивачу надсилалися повідомлення: за вих. №51395 ДР від 14 червня 2008 року, вих..№79561 ДР від 26 липня 2008 року, вих..№199907 від 22 лютого 2008 року, вих. №5156 А від 20 листопада 2008 року, №35/54162 від 05 грудня 2016 року

Згідно змісту цих повідомлень позичальнику ОСОБА_4 було запропоновано у разі його незгоди з новим розміром процентної ставки повідомити про це банк в порядку, визначеними умовами договору та здійснити передбачені договором дії, зокрема до дати підвищення процентної ставки, достроково повернути отримані кредитні кошти та плату за кредит.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що банком дотримано процедуру збільшення процентної ставки в односторонньому порядку, а тому доводи позивача є необґрунтованими.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Суд апеляційної інстанції вважає висновки місцевого суду в частині відмови у визнати дії ПАТ «УкрСиббанк» по нарахуванню підвищеної до розміру 36% процентної ставки на прострочену суму боргу неправомірними, невірними, а в іншій частині - висновки місцевого суду є правильними.

Згідно із положеннями частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За правилами ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (чинної на час укладення договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

У разі підвищення банком процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення ставки (лише повідомлення позичальника та підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Умовами Договору про надання відкличної поновлювальної лінії № 0, а саме пунктом 9.2, передбачений порядок внесення змін до договору, а саме що у випадку зміни кредитної політики згідно з рішеннями Верховної Ради України, Національного Банку України, Банку, а також зміною ситуації на грошовому ринку, у договір за узгодженням з позичальником у десятиденний термін з моменту введення нових положень вносяться відповідні зміни, про що Банк надсилає позичальнику відповідне повідомлення. У разі незгоди позичальника з запропонованими Банком змінами, або ненадходження від позичальника відповіді на пропозицію Банку про внесення змін упродовж 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту одержання позичальником таких пропозицій, Банк має право самостійно змінити термін повернення кредиту та сплати процентів та достроково витребувати суму кредиту у повному розмірі в порядку, вказаному в розділі 11 цього договору.

У відповідності з вимогами п.9.4 договору зміни в договорі оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди яка є невідємною частиною договору.

У разі, коли сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання порядку, визначеного договором.

Встановивши, що додатковою угодою № 2 від 18 лютого 2009 року сторони змінили схему погашення кредиту та встановили ануїтетну форму платежу в розмірі 681,5 долара США щомісячно згідно графіку платежів (а.с. 11-12) , в якому визначили щомісячний розмір для погашення тіла кредиту та відсотків місцевий суд зробив вірні висновки про безпідставність позовних вимог позивача в частині безпідставності підвищення відсоткової ставки до 18 % річних.

В пункті 5 додаткової угоди № 2 від 18 лютого 2009 року сторони визначили, що інші умови договору, які не суперечать цій додатковій угоді залишаються без змін.

Таким чином встановлений розмір відсоткової ставки в розмірі 13 % річних , п.1.3.1 договору від 14 червня 2007 року, в установленому договором порядку був змінений шляхом укладення додаткової угоди № 2 від 18 лютого 2009 року.

Щодо випадків підвищення відсоткової ставки на 2%, згідно повідомлення від 26 липня 2008 року ( а. с. 26) та підвищення відсоткової ставки на 3% згідно повідомлення від 20 листопада 2008 року ( а.с.42 ), суд апеляційної інстанції зазначає, що дії позивача, який сплачував відсотки за користування кредитом, виходячи з нового розміру відсоткової ставки, а в подальшому додатковою угодою № 2 від 18 лютого 2009 року підтвердив свою згоду на новий розмір відсоткової ставки, то зазначена обставина свідчить про виникнення між сторонами вказаних правовідносин, тому підстави визнавати незаконними дії банку в цей період відсутні.

В зазначеній частині висновки місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог є правильними.

Разом з тим, в порушення умов договору, без укладення додаткової угоди ( п. 9.2., 9.4 договору) листом від 22 лютого 2008 року ( а. с. 44) банк повідомив позивача про те, що у разі порушення кредитної дисципліни банк буде нараховувати на прострочену суму заборгованості підвищені відсотки в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої заборгованості.

Протягом дії договору банком 11 разів застосовувалися підвищені вдвічі відсотки, що вбачається із наданого суду апеляційної інстанції розрахунку.

Таке підвищення відсоткової ставки суд апеляційної інстанції розцінює як порушення договірних умов визначених між сторонами. В цій частині позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а висновки місцевого суду про законність дій банку є помилковими.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Судом достовірно встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» направлялись повідомлення про підвищення процентної ставки, а саме за вих..№ №51395 ДР від 14 червня 2008 року, вих..№79561 ДР від 26 липня 2008 року, вих..№199907 від 22 лютого 2008 року, вих. №5156 А від 20 листопада 2008 року.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року за № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

В матеріалах справи, як доказ направлення на адресу позивача повідомлень про зміну процентної ставки справи, наявні реєстри згрупованих поштових відправлень №№ 3067, 37, 758, 809 документів підприємств ТОВ «ОСОБА_1 прінт» та ТОВ «Франко Пак».

У підтвердження факту отримання ОСОБА_4 поштових відправлень з ПАТ «Укрсиббанк» також надані рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 19 листопада 2008 року, в якому наявний підпис адресата, датований 24 листопада 2008 року (а.с. 48), а також відправлення від 26 липня 2008 року, в якому підпис про отримання датований 28 липня 2008 року (а.с. 53).

Не заперечує факту отримання цих листів і сам позивач.

Посилання апелянта на не дотримання банком семиденного терміну надіслання повідомлення, визначеного нормами ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не спростовують факту дотримання відповідачем загальної процедури зміни відсоткової ставки, визначеної умовами договору, та факту прийняття цих умов позичальником ОСОБА_4, шляхом відсутності своєчасних заперечень та здійснення платежів на погашення боргу.

Доводи про те, що у разі відсутності згоди позичальника на збільшення відсоткової ставки після отримання повідомлення Банк не мав права змінювати ставку, є довільним тлумаченням апелянта положень п. 9.2 Кредитного договору, і не спростовують правомірності висновків суду в частині дотримання відповідачем процедури на збільшення відсоткової ставки до 18 %, на підтвердження чого між сторонами укладена додаткова угода.

Доводи апелянта в частині незаконності застосування банком підвищених вдвічі відсотків є обґрунтованими, оскільки між сторонами у відповідності з вимогами п. 9.4 договору не було укладено письмової угоди щодо такого визначення розміру відсоткової ставки.

Саме по собі виконання позивачем вимог банку та сплату ним підвищених вдвічі відсотків без дотримання вимог п. 9.4 договору (укладення письмової угоди про зміну умов договору) не свідчить про законність дій банку.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Внаслідок неправомірного, без попереднього внесення змін до умов кредитного договору, нарахування Банком подвоєних відсотків на суму заборгованості, були порушені майнові права позивача.

В іншій частині висновки місцевого суду, що позивач не довів заявлені ним позовні вимоги, є законними та обґрунтованими.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Доводи апеляційної скарги частково є обґрунтованими, а тому апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії банку по нарахуванню підвищеної до розміру 36% процентної ставки на прострочену суму боргу та зобовязання Банк здійснити перерахунок заборгованості, з урахуванням цих проплат.

Оскільки апеляційну слід задовольнити частково, судові витрати у справі підлягають розподілу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при подачі позову та апеляційної скарги.

Позивачем порушені вимоги нематеріального характеру про визнання дій неправомірними тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за апеляційний розгляд справи, пропорційно задоволеним позовним вимогам ( 1 з 4) в розмірі 720 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374 , п. 3 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2018 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії банку по нарахуванню підвищеної до розміру 36% процентної ставки на прострочену суму боргу та зобовязання Банк здійснити перерахунок заборгованості, з урахуванням цих проплат.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати дії ПАТ «УкрСиббанк» по нарахуванню підвищеної до розміру 36% процентної ставки на прострочену суму боргу неправомірними.

Зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 червня 2007 року, з урахуванням сплачених ОСОБА_4 підвищених до 36% процентів на прострочену суму заборгованості, зарахувавши ці суми в рахунок погашення основного боргу.

Стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь держави судові витрати в сумі 720 гривень в рахунок оплати судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 липня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1