АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Апеляційне провадження
№22-ц/796/5894/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

судді - доповідача Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Іванову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 2 травня 2018 року (суддя Арапіна Н.Є.) про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 березня 2014р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

у жовтні 2017р. заявник звернулася до суду із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 березня 2014р., яким стягнуто з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/213-7 від 8 серпня 2007р. у сумі 1 618 493грн 06коп. та третейський збір у сумі 16 584грн 93коп.

Також заявник просила поновити строк на оскарження рішення третейського суду, посилаючись на те, що про наявність вказаного рішення її представнику стало відомо тільки 7 вересня 2017р. при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 54149764.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 2 травня 2018 року заяву залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 березня 2014р. у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник заявника посилається на незаконність та необґрунтованість висновків суду про належне повідомлення третейським судом боржника про розгляд справи, а також що вона порушила пункт 3.3.14 кредитного договору, оскільки ОСОБА_1 повідомляла банк про зміну свого місця проживання, що підтверджується вимогами банку про сплату заборгованості, які надсилалися боржнику на її нову адресу: АДРЕСА_1.

Також представник заявника вважає, що суд безпідставно відмовив заявнику у поновленні пропущеного строку на оскарження рішення третейського суду, оскільки про існування останнього їй стало відомо тільки 7 вересня 2017р., тому заява про скасування рішення третейського суду подана протягом трьох місяців з дня, коли заявник про нього дізналась.

Відзив на апеляційну скаргу стягувачем не подано.

ПАТ «Укрсоцбанк», будучи належним чином повідомленим про день та час

- 2 -

розгляду апеляційної скарги (с.с.92), у судове засідання свого представника не направив, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, який частково підтримав апеляційну скаргу і просив направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник подала заяву про скасування рішення третейського суду після закінчення встановленого законом строку для її подачі, а зазначені заявником причини для поновлення строку визнав неповажними.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, так як вони не ґрунтуються на нормах процесуального права та матеріалах справи.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України, редакція якої діяла на момент подання заяви, заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Частина 3 ст. 389-1 ЦПК України передбачала, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Прийшовши до висновку, що заявник у порушення вимог п. 3.3.14 договору кредиту не повідомила банк про зміну свого місця проживання, суд у порушення вимог ст. 260 ЦПК України не зазначив мотивів, з яких дійшов до такого висновку, та якими саме доказами вказані обставини підтверджені.

Крім того, не витребувавши та не дослідивши третейську справу, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, що заявник була обізнана про третейський розгляд та отримала копію рішення третейського суду, а відтак відсутні підстави для поновлення їй строку на звернення до суду із заявою про оскарження рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги про ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст. 374, 379 ЦПК України у разі скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у

- 3 -

справі, справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 2 травня 2018 року скасувати, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 березня 2014р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 липня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді