Справа №639/3599/18
Провадження №2/639/1598/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Баркової Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та бездіяльності керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_2 та відшкодування моральної шкоди, нанесеної корупційним порушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про визнання незаконними дій та бездіяльності керівника апарату суду, відшкодування моральної шкоди, нанесеної корупційним порушенням.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.07.2018 року матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3 передано до Апеляційного суду Харківської області для визначення підсудності.

13.07.2018 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області відмовлено у визначенні підсудності та справа повернута до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.07.2018 року суддею Труханович В.В. заявлено самовідвід. Після повторного автоматичного розподілу судової справи матеріали передані судді Єрмоленко В.Б.

25.07.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова суддею Єрмоленкео В.Б. заявлено самовідвід. Після повторного автоматичного розподілу судової справи матеріали передані судді Барковій Н.В.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Частинами 1, 9 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

21.11.2017 року від ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява про негайне вжиття судом заходів по запобіганню порушень, повязаних із корупцією та наслідків кримінального порушення за статтею 182 ККУ. Заява адресована судді Івановій І.В. Жовтневого районного суду м. Харкова, голові суду ОСОБА_4, уповноваженому по запобіганню корупції в Жовтневому районному суді. Позивачем зазначена ОСОБА_5, відповідачем Новобаварський відділ поліції ГУНП в Х/о, третя особа: ОСОБА_1 В заяві ОСОБА_1 просить суд долучити до матеріалів справи наступну інформацію по справі. При цьому заявник зазначає номер справи 639/6060/17, провадження №2а/639/160/17, яка знаходиться в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Харкова Іванової І.В.

23.11.2017 року за резолюцією заступника керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова зазначена заява ОСОБА_1 була передана до цивільної канцелярії для реєстрації та автоматичного розподілу. В результаті вказана заява зареєстрована як окрема адміністративна справа №639/6974/17 провадження №2-а/639/181/17 за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Іванової Ірини Володимирівни про визнання правочинів, вчинених особами, що є субєктами дії ст. 3 антикорупційного закону із порушенням вимог антикорупційного закону та використання службового становища незаконними (недійсними), відшкодування моральної шкоди і на підставі автоматичного розподілу передана в провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В.

У відповідь на доповідний лист судді Баркової Н.В. від 23.11.2017 року про помилкову реєстрацію заяви як окремої адміністративної справи, 24.11.2017 року заступник керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова письмово повідомив про те, що від ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду надійшли три однакові заяви аналогічного змісту і одну з них 23.11.2017 року було передано до цивільної канцелярії для реєстрації та автоматичного розподілу, оскільки «в заключній частині своєї заяви громадянкою ОСОБА_1 чітко вказано прохання відкрити провадження щодо визнання письмових правочинів незаконними (недійсними) та відшкодувати нанесену їй моральну шкоду, та крім того зазначено про судовий збір, наявність якого передбачається при подаванні особами більшості позовів та заяв, а також враховуючи, що громадяни при звертанні до суду часто невірно мотивують свої заяви, оскільки юридично необізнані та не зобовязані таковими бути при звертанні до суду за захистом своїх прав в заяві міститься вимога ОСОБА_1 відкрити провадження по її заяві та визначити письмові правочини, вчинені вищевказаними особами, незаконними(недійсними) та відшкодувати нанесену на її думку, їй моральну шкоду». Також в листі заступника керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова зазначена адреса заявниці ОСОБА_1 для листування: вул. Москалівська, 108, к.82, м. Харків, 61157, оскільки заява, яка розглядається, адреси заявника не містить.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В. від 24.11.2017 року, заява ОСОБА_1 була залишена без руху, з наданням заявнику строку для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

06.12.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій вона вказує, що з ухвали від 24.11.2017 року їй стало зрозуміло, що подану нею заяву на виконання положень статей 68, 67, 65 Закону України «Про запобігання корупції» суд намагається розглядати з позиції КАС України, що є помилковим, оскільки антикорупційний закон не містить визначення підсудності для антикорупційних заяв, у тому числі як адміністративних позовів. Форма заяви також не визначена, щоб висувати до заявника певні умови на законних підставах.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В. від 07.12.2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за заявою ОСОБА_1 про негайне вжиття судом заходів по запобіганню порушень, повязаних із корупцією та наслідків кримінального порушення за статтею 182 ККУ, а заяву ОСОБА_1 про негайне вжиття судом заходів по запобіганню порушень, повязаних із корупцією та наслідків кримінального порушення за статтею 182 ККУ повернуто до загальної канцелярії Жовтневого районного суду м. Харкова для вжиття необхідних заходів щодо розгляду заяви в передбаченому законом порядку.

На ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В. від 07.12.2017 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, яка в подальшому була направлена до Харківського апеляційного адміністративного суду для розгляду.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2017 року по справі №639/6974/17 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції.

Зазначена справа №639/6974/17 знов розподілена на суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. для продовження розгляду.

Однак, 21.03.2018 року суддею Барковою Н.В. на імя керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_2 було складено доповідну записку, в якій зокрема зазначено, що оскільки постанова апеляційного суду Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2018 року є остаточною, вказана справа, яка надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 20.03.2018 року, була помилково повторно розподілена на суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. для продовження розгляду.

Після цього вищевказана судова справа була передана до канцелярії суду на зберігання у порядку, встановленому в суді.

Так, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 p.).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями.

Пунктами 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2013 року по справі «ОСОБА_6 проти України» визначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Веттштайн проти Швейцарії»).

Оскільки суддею Жовтневого районного суду м. Харкова Барковою Н.В. у доповідних записках від 23.11.2017 року та 21.03.2018 року вже висловлена думка з приводу правильності реєстрації та розподілу справи №639/6974/17, що є частиною предмету заяви ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та бездіяльності керівника апарату суду, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд справи судом, якому заявник довіряє та законності судового рішення у відповідності до принципів статті 6 Європейської Конвенції суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40-41, 43, 44 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та бездіяльності керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_2 та відшкодування моральної шкоди, нанесеної корупційним порушенням.

Цивільну справу №639/3599/18 за заявою ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та бездіяльності керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_2 та відшкодування моральної шкоди, нанесеної корупційним порушенням - передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Баркова