Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 310/5970/15

Провадження №22-ц/778/218/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Гончар М.С., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Евальд Д.Д.

учасники справи:

позивач Запорізька місцева прокуратура №1 в інтересах малолітньої ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2,

законний представник малолітньої ОСОБА_3,

відповідачі ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2017 року в складі судді Черткової Н.І. про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Запорізької місцевої прокуратури №1 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання довіреності, договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року Запорізька місцева прокуратура № 1 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання довіреності, договору дарування недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року позов Запорізької місцевої прокуратури № 1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування 2/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Менжинського (нове найменування Петропавлівська)АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_11 на підставі довіреності від 07 серпня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстровий № 1375, та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 09 серпня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 700.

Витребувано на користь малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 2/5 частини житлового будинку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Менжинського (нове найменування Петропавлівська)АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Менжинського (нове найменування Петропавлівська)АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_13, який помер 26 вересня 2013 року та після смерті баби ОСОБА_11, яка померла 27 квітня 2015 року.

У частині позову щодо визнання недійсною довіреності відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання суду на порушення приватним нотаріусом ОСОБА_9 вимог законодавства при посвідченні договору дарування від 09 серпня 2014 року № 700, між ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_14

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено та рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року залишено без змін.

В червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.05.2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій зазначав, що рішенням від 24 травня 2016 року, Бердянський міськрайонний суд Запорізької області по справі № 310/5970/15- ц визнав недійсним договір дарування 2/5 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_11 на підставі довіреності від 07.08.2014 року та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 09.08.2014 року, зареєстрований в реєстрі № 700 та витребувано на користь малолітньої ОСОБА_1 2/5 частини спірного житлового будинку з незаконного володіння ОСОБА_4.

Вказував, що він у 2016 році з метою придбання житла звернувся до агентства нерухомості, директором якого був ОСОБА_15, після огляду спірного обєкту нерухомості 19.09.2014 року він уклав з директором агентства нерухомості та власником будинку ОСОБА_8 договір про намір купівлі продажу нерухомості, за яким ОСОБА_8 мав намір продати йому частину будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 після підготовки документів для угоди. Директор агентства нерухомості взяв на себе оформлення документів для купівлі-продажу строком до 29.09.2014 року.

Заявник вказував, що коли документи були готові, йому було запропоновано здійснити купівлю-продаж спірного будинку, уклавши договір дарування. Директор агентства нерухомості завіряв його, що вигідніше укладати договір купівлі-продажу, підміняючи його договором дарування, оскільки при договорі дарування справляються менші платежі та не потрібно буде брати відмову від першочергової купівлі співвласників домоволодіння.

Під час укладання договору дарування, нотаріусом було перевірено усі надані власником будинку - ОСОБА_8 документи, але, у звязку з тим, що він не повністю орієнтувався у документації щодо будинку, нотаріус пояснила, що по всім реєстрам заборон на обєкт нерухомості заборонна відчуження немає. Також заявник вказав, що нотаріус пояснила, що в Державному реєстрі прав власності на нерухомого майна дійсно право власності зареєстроване за продавцем.

Заявник вказував, що фактично ним було придбане спірне домоволодіння за 15000 доларів США, які він передав ОСОБА_8, а ОСОБА_8 передав йому документи, завіривши, що усі документи законні.

Заявник вказував, що він є добросовісним набувачем та в нього не можливо витребувати із власності майно та те, що тільки в рамках кримінального провадження по справі ОСОБА_7 заявник зміг отримати вищевказаний договір.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування фактичних обставин справи, ненадання оцінки наявним в матеріалах справи доказам, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що у нього не було документів, які підтверджували придбання ним частини будинку та про існування яких він не міг знати. Тільки в 2017 році він знайшов підписаний ОСОБА_8 договір про намір купівлі-продажу спірного домоволодіння від 19.09.2014 року та розписку. Ці документи були передані ОСОБА_4 ріелтором ОСОБА_15 в день підписання договору та пролежали в автомобілі заявника з моменту укладання правочину, оскільки після правочину весь пакет документів він, не переглядаючи, поклав до свого автомобіля, а ввечері в автомобіль потрапив вибуховий снаряд, який значно пошкодив його. Автомобіль залишався в зоні АТО і тільки в 2017 році ОСОБА_4 зміг дістати пакет документів (т. 4, а.с. 138-142).

Запорізька місцева прокуратура №1 подала заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін. В обґрунтування зазначає, що оскільки, згідно заяви ОСОБА_4 йому раніше достовірно було відомо про укладення між ним з однієї сторони та ОСОБА_15 і ОСОБА_8 з другої сторони договору про намір купівлі-продажу нерухомості і передачі завдатку від 19.09.2014 року неповідомлення про вказану обставину, про яку йому біло відомо та яка підтверджує відповідні обставини, не є підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами. Обставини, вказані в заяві ОСОБА_4 не є істотними для справи через те, що не впливають на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (т.4, а.с. 224-230).

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 до суду апеляційної інстанції не зявилися, причини неявки не повідомили. Повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України

Представник ОСОБА_8 просить розглядати справу за його відсутності ( т.5 а.с.160)

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскаржувана ухвала, постановлена за правилами ЦПК України в редакції від 18.03.2004 р., перевіряється на відповідність вимогам ЦПК України саме у вказаній редакції від 18.03.2004р., а судове рішення апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги постановляється у відповідності до положень ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір про намір купівлі-продажу нерухомості укладався між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 19 вересня 2014 року, то на момент розгляду справи та винесення судом рішення, заявнику було відомо про наявність вказаного договору та він мав змогу надати його як доказ по справі. Доводи заявника про те, що копію даного договору він отримав лише під час розгляду кримінального провадження по справі ОСОБА_7, не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з таких мотивів.

Відповідно до статті 361 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 р.рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

ОСОБА_4 вважає нововиявленою обставиною, яка має істотне значення, наявність документів, які підтверджували придбання останнім частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, а саме Договору про намір купівлі-продажу нерухомості та передачі завдатку від 19 вересня 2014 року та розписки від 01.10.2014 р., які, як зазначає ОСОБА_5, він знайшов тільки у 2017 році.

Проте надані документи не можна визнати нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

За розясненнями п. 3 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За положеннями п. 5 зазначеної Постанови процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 р. суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Договір про намір купівлі-продажу нерухомості та передачі завдатку між ОСОБА_4 та ОСОБА_16, ОСОБА_15 був укладений 19 вересня 2014 року, а ,отже, на момент розгляду справи та винесення судом рішення ОСОБА_4 міг повідомити суд про наявність зазначеного договору. Згідно заяви ОСОБА_4 йому раніше достовірно було відомо про укладання між ним з однієї сторони та ОСОБА_15 і ОСОБА_8 з другої сторони зазначеного договору, тому неповідомлення про вказану обставину суд не є підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі зазначає, що після правочину весь пакет документів він поклав до свого автомобіля, а ввечері в автомобіль потрапив вибуховий снаряд, який значно пошкодив автомобіль, який залишався в зоні АТО і тільки в 2017 році він зміг дістати пакет документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 р. у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Відповідно п. 10.1 договору про намір купівлі-продажу нерухомості та передачі завдатку від 19 вересня 2014 року договір складений у трьох екземплярах, на трьох аркушах, які мають однакову силу, та знаходиться по одному екземпляру у сторін.

Посилання апеляційної скарги на те , що ним та ОСОБА_8 укладався договір дарування, проте насправді це був договір купівлі- продажу, оскільки він сплачував ОСОБА_8 кошти за придбання нерухомості та на підтвердження надав розписку ( т.4 а.с.122), є неприйнятними. Спірний договір на час розгляду справи, не визнавався удаваним, а також названа розписка також не була надана суду першої інстанції під час вирішення спору щодо дійсності спірного договору.

В матеріалах справи не міститься інформації, що ОСОБА_4 намагався повідомити суд про наявність вищезазначеного договору, розписки та заявляв клопотання про витребування названих письмових документів у інших сторін.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що на момент розгляду справи ОСОБА_4 було відомо про наявність Договору про намір купівлі-продажу нерухомості та передачі завдатку від 19 вересня 2014 року, розписки та він мав змогу повідомити суд про наявність зазначених доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію заявника, висловлену ним в заяві про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами в цій справі.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 липня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: М.С. Гончар

ОСОБА_17