Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3969/17 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі

цивільну справу № 285/3969/17 за позовом ОСОБА_1 до філії Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-УКРАЇНА», про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО"

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М. в м. Новоград-Волинську,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до філії Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО". Посилаючись на положення частини сьомої ст.7, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», просив визнати умову договору щодо обмеження гарантійного строку на новий телефон взамін попереднього - несправедливою, зобов'язати відповідача продовжити гарантійний строк на новий телефон до одного року та у відшкодування моральної шкоди стягнути 1000 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 жовтня 2016 року уклав із відповідачем договір купівлі-продажу, за яким придбав мобільний телефон «Айфон 5S» вартістю 6561 грн., що підтверджується фіскальним чеком та гарантійним талоном, відповідно до якого гарантійний термін придбаного товару становить 12 місяців. Виявивши істотний недолік в роботі телефону, 06 липня 2017 року звернувся до сервісного центру. Товар замінений на справний, але всупереч вимог Закону на новий телефон гарантійний строк не обчислений заново - один рік від дня заміни. У добровільному порядку вирішити питання гарантійного строку не видається можливим.

Ухвалою суду від 01 березня 2018 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-УКРАЇНА» (а.с.61).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2018 року позов задоволено частково. Визнано умову договору щодо обмеження гарантійного строку на новий телефон взамін попереднього - несправедливою та зобов'язано філію Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" продовжити гарантійний строк на новий телефон «Айфон 5S» SN:НОМЕР_2, виданий ОСОБА_1, на 12 місяців з 30 липня 2017 року. В решті позовних вимог відмовлено та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення у частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема вважає, що суд неправомірно зобов'язав продовжити гарантійний строк на товар філію Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", оскільки філія не є самостійним підрозділом. Зазначає, що умови обмеженої гарантійної політики були встановлені не продавцем - ТОВ «АЛЛО», а компанією виробником Apple, тому і продовжувати їх строк має виробник чи його дистриб'ютор, які повинні були бути притягнуті до участі як відповідачі. Умову договору визнано несправедливою незаконно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції не перевіряє рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки в цій частині воно не оскаржується, що відповідає принципу диспозитивності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог відповідно до положень ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його (частини перша ст.698 ЦК України).

В силу частини другої ст.698 ЦК України договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

Із копії фіскального чеку вбачається, що 16 жовтня 2016 року позивач купив у магазині «АЛЛО», який розташований за адресою: Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Шевченка,34, мобільний телефон за 6 561 грн. (а.с.3).

У разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку недоліків покупець має право з своїм виробом, зокрема, вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості (за змістом частини першої ст.708 ЦК України).

Із акта №1035564 сервісного центру слідує, що виконана заміна пристрою за гарантією (а.с.10).

Згідно з частиною четвертою ст.676 ЦК України у разі заміни товару (комплектуючого виробу) неналежної якості на товар (комплектуючий виріб), що відповідає умовам договору купівлі-продажу, гарантійний строк на нього починає спливати з моменту заміни. Аналогічна норма передбачена частиною четвертою ст.709 ЦК України, що у разі усунення недоліків товару шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб або складову частину обчислюється від дня видачі покупцеві товару після усунення недоліків.

До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів (частина третя ст.698 ЦК України).

Так, відповідно до частини сьомої ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів» при обміні товару його гарантійний строк обчислюється заново від дня обміну.

Разом із тим, частиною першою ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (частина перша ст.13 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга ст.48 ЦПК України).

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 звернувся із позовом до філії ТОВ «АЛЛО» (а.с.1).

Із витягу з Єдиного державного реєстру суб'єктів підприємницької діяльності вбачається, що юридичною особою є Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (ідентифікаційний код 30012848), яке не має відокремлених підрозділів, які б були наділені статусом юридичної особи. За таких обставин філія Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», що розташована у місті Новоград-Волинському по вул. вул. Шевченка,34, до якої із позовом звернувся ОСОБА_1, є не юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у цивільному процесі.

При розгляді даного спору суд першої інстанції не звернув уваги на дану обставину та не вирішив питання щодо заміни неналежного відповідача в порядку частин другої та третьої ст.51 ЦПК України, тобто щодо заміни філії Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО». Ухвала з цього приводу не постановлена. Аналогічні норми передбачав ЦПК України, який діяв у відповідній редакції до 15 грудня 2017 року. Натомість всупереч вимог закону суд першої інстанції зобов'язав філію, яка не є юридичною особою, вчинити певні дії - продовжити гарантійний строк на телефон на 12 місяців з 30 липня 2017 року.

На стадії апеляційного перегляду справи суд апеляційної інстанції не уповноважений заміняти неналежного відповідача, а тому порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ст.376 ЦПК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, апеляційний суд постановляє в цій частині нове судове рішення, яким відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання умови договору несправедливою та зобов'язання філію Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» продовжити гарантійний строк. Дана відмова у задоволенні позовних вимог до філії не перешкоджає позивачу в подальшому звернутися із аналогічним позовом до ТОВ «АЛЛО».

Відповідно до ст.141 ЦПК України апеляційний суд змінює розподіл судових витрат. Судовий збір у сумі 960 грн., який понесло ТОВ «АЛЛО» за подання апеляційної скарги, покладається на позивача, оскільки він як споживач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, але у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача (а.с.96).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2018 року в частині задоволених вимог скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до філії Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживачів.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, 15А; ідентифікаційний код 30012848) 960 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 30 липня 2018 року.