АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/1389/17

Провадження № 22-ц/790/915/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А,

суддів: Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Харківська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Обслуговуючий кооператив «Юпітер-Авто»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року в складі судді Майстренка О.М.,

в с т а н о в и в :

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Харківської міської ради (далі по тексту - ХМР) про визнання частково недійсним розпорядження Харківського міського голови від 04 липня 2012 року № 3060 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Харківською міською радою 11 липня 2012 року.

Позовні вимоги мотивував тим, що в липні 1977 року він, як власник легкового автомобіля, вступив в Українську республіканську добровільну спілку автомотолюбителів. На підставі рішення Харківської міської Ради № 243-19 від 11 жовтня 1989 року Всеукраїнській спілці автомобілістів було дозволено влаштування навісних металевих конструкцій на земельній ділянці площею 1,7 га по АДРЕСА_1.

Земельна ділянка була відведена згідно рішення Харківської міської ради № 62-13 від 13 лютого 1985 року.

За цих обставин позивач вніс відповідні грошові кошти на адресу кооперативу «Жемчуг», який і здійснив монтажні роботи по зведенню металевих навісних конструкцій, і в тому числі під АДРЕСА_1, про що йому була видана квитанція за № 208 від 16 жовтня 1989 року, а також ордер від 15 січня 1990 року виконкому Московської районної ради народних депутатів м. Харкова. З того часу, позивач постійно користується гаражним боксом і повністю його утримує за власні кошти, обладнавши металевими воротами з метою пожежної безпеки.

У грудні 2014 року позивачу стало відомо, що власником його гаражного боксу став Обслуговуючий кооператив «Юпітер-Авто» (далі по тексту ОК «Юпітер-Авто»).

Вважав, що вказаний кооператив незаконно заволодів його гаражним боксом, не маючи до нього будь-якого відношення, а тому позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом про визнання права власності на гаражний бокс.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року, яке набрало чинності, ОСОБА_1 у задоволенні позову було відмовлено.

У грудні 2016 року позивач повторно звернувся у суд з аналогічним позовом.

Розглядаючи позов, суд встановив факти того, що він за власні кошти побудував гаражний бокс і відповідач не заперечував цей факт, але 17 січня 2017 року суд своєю ухвалою закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України, при цьому позивачу було роз'яснено, що його гаражний бокс АДРЕСА_1 був переданий у власність ОК «Юпітер-Авто» на підставі розпорядження Харківського міського голови від 04 липня 2012 року за № 3060, і було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2012 року на гаражні бокси у АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що до ОК «Юпітер-Авто» він не вступав і будь-яких заяв відносно розпорядження його гаражним боксом не надавав, а тому вважав, що його гаражний бокс неправомірно перейшов у власність ОК «Юпітер-Авто», у зв'язку з чим звернувся з позовом за захистом своїх прав, в якому просив винести рішення про визнання недійсним розпорядження Харківського міського голови від 04 липня 2012 року № 3060 про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно в частині відносно передачі у власність ОК «Юпітер-Авто» гаражного боксу АДРЕСА_1, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Харківською міською радою 11 липня 2012 року на гаражні бокси і нежитлові споруди на ім'я ОК «Юпітер-Авто» в частині передачі у власність гаражного боксу АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема, зазначає, що з урахуванням встановлених судом обставин, своїм рішенням суд фактично позбавив його права власності на його особисте майно без будь-яких підстав.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надійшло.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із положень статей 216, 217, 319, 331 ЦК України та свої висновки мотивував тим, що право власності ОК «Юпітер-Авто» на гаражні бокси, що знаходяться у АДРЕСА_1, у тому числі і гаражний бокс АДРЕСА_1 площею 15,0 кв.м, літ. И-1, набуте відповідачем правомірно, позивачем не доведена безпідставність та незаконність набуття ОК «Юпітер-Авто» право власності на гаражний бокс та позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження яких він має право власності на гаражний бокс АДРЕСА_1.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Судовим розглядом та наявними у справі доказами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів № 62-13 від 13 лютого 1985 року «Про відвід земельної ділянки обласній раді добровільного товариства «Автомотолюбитель УССР» для організації тимчасової автостоянки по вул. Роберта Ейдемана», обласній Раді добровільного товариства «Автомотолюбитель УССР» відведено земельну ділянку площе., орієнтовно 1.7 га, за рахунок міської землі, вільної від забудови, для організації тимчасової автостоянки по вул. Роберта Ейдемана у 604 мікрорайоні Салтівського житлового масиву.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів № 243-19 від 11 жовтня 1989 року «Про влаштування навісів на відкритих автостоянках м. Харкова» виробничому підприємству гаражного та технічного обслуговування Харківської обласної Ради добровільного товариства «Автолюбитель УССР» дозволено влаштування навісів з легких конструкцій (без права компенсації при їх зносі).

Також судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 за власні кошти та власними зусиллями на території відкритої автостоянки 34, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, (на якій згідно рішення виконкому Харківської міської ради народних депутатів № 243-19 від 11 жовтня 1989 року дозволено влаштування навісів) побудований гаражний бокс АДРЕСА_1 літ. И-1, площею 15,0 кв.м, за який ним було сплачено кооперативу «Жемчуг» 430 руб. та 800 руб. відповідно до квитанцій № 4 від 03 серпня 1989 року та № 268 від 16 жовтня 1989 року, а в подальшому виданий ордер від 15 січня 1990 року виконкомом Московської районної ради народних депутатів м. Харкова на право зайняття боксу в АГК (А/С) АДРЕСА_1.

Фактичним користувачем зазначеного гаража АДРЕСА_1 по теперішній час є позивач - ОСОБА_1, який на час його зведення, був членом Всеукраїнської спілки автомотолюбителів, сплачував внески.

У зв'язку з тим, що 10 серпня 1999 року Президією Центральної ради Всеукраїнського Союзу автомобілісті було постановлено рішення № 26 «Про припинення комерційного використання автостоянок Харківської обласної організації ВСА», користувачі гаражних боксів автостоянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, об'єдналися в Обслуговуючий кооператив «Юпітер-Авто», державна реєстрація якого відбулась 17 квітня 2006 року.

Зазначені обставини були встановлені рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2014 року у справі № 643/19922/14-ц, і відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

24 травня 2006 року ОСОБА_1 подав заяву до ОК «Юпітер-Авто» про вступ у члени кооперативу, проте 18 грудня 2011 року загальними зборами його було виключено з членів кооперативу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1, будучи до 2006 року членом Харківської обласної Ради добровільного товариства «Автолюбитель УССР», а в подальшому до 2011 року членом ОК «Юпітер-Авто» повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому у користування виконкомом Московської районної ради народних депутатів м. Харкова, набув право власності на це майно.

Посилання представника ОК «Юпітер-Авто» на те, що ОСОБА_1 не є членом цього кооперативу, а тому не має права на спірний гаражний бокс, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені посилання спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: заявою ОСОБА_1 про вступ до ОК «Юпітер-Авто» та листом голови Правління ОК «Юпітер-Авто»від 17 серпня 2017 року про те, що ОСОБА_1 був виключений з членів кооперативу загальними зборами 18 грудня 2011 року.

Згідно розпорядження міського голови № 3060 віл 04 липня 2012 року «Про видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно» ОК «Юпітер-Авто» видано свідоцтво про право власності на гаражні бокси, в тому числі №№ 97-171, які розташовані по АДРЕСА_1.

11 липня 2012 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - гаражні бокси та нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі гаражні бокси №№ 97-171 в літ. «И-1», на підставі розпорядження Харківського міського голови від 04 липня 2012 року.

З відповіді юридичного департаменту Харківської міської ради за № 14826/9-12 від 30 листопада 2012 року вбачається, що на підставі звернення голови ОК «Юпітер-Авто» ОСОБА_3 та наданих ним правовстановлюючих документів КП «Харківське міське БТІ» на підставі Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами) підготовлені матеріли про наявність підстав для оформлення права власності за ОК «Юпітер-Авто» на гаражі, розташовані за вищевказаною адресою.

Разом з цим, як вбачається з відповіді на звернення ОСОБА_1 до Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 18 листопада 2014 року за № Б-5-1381/0/223-14.08-06, рішень щодо надання ОК «Юпітер-Авто» в користування або продажу земельної ділянки по вул. Р. Ейдемана, 3-А Харківською міською радою не приймалося.

З відповіді Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 17 жовтня 2017 року за № Б-5-611/0/223-17.02-16 на звернення ОСОБА_1 вбачається, що за наявними даними Департаментом земельних відносин рішень щодо надання ОК «Юпітер-Авто» у користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, не готувалось.

З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОК «Юпітер-Авто», звертаючись з заявою про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно та видачу йому свідоцтва про право власності на гаражі, розташовані по АДРЕСА_1, заявником безпідставно було включено до переліку гаражних боксів, гаражний бокс АДРЕСА_1, користувачем якого з 1989 року є ОСОБА_1, та за який останнім були сплачені пайові внески, а за таких підстав розпорядження Харківського міського голови від 04 липня 2012 року за № 3060 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2012 року, видане на підставі зазначеного розпорядження, в частині щодо передачі у власність ОК «Юпітер-Авто» гаражного боксу АДРЕСА_1 є недійсними.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України скасовує судове рішення повністю і ухвалює нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382- 384, 389, 390 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним розпорядження Харківського міського голови від 04 липня 2012 року № 3060 про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, які розташовані по вул. Ейдемана Роберта, 30А в м. Харкові, в частині передачі у власність обслуговуючому кооперативу «Юпітер-Авто» гаражного боксу АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого Харківською міською радою 11 липня 2012 року на гаражні бокси і нежитлові споруди за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я обслуговуючого кооперативу «Юпітер-Авто» в частині передачі у власність гаражного боксу АДРЕСА_1.

Стягнути з Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції в розмірі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) грн.

Стягнути з Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 607 (шістсот сім) грн 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 липня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський