Справа № 697/1120/18
Провадження № 2/697/540/2018
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Льон О.М.
за участю секретаря судових засідань - Титар Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Канівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Канівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов мотивує тим, що 12.04.2016 вона придбала у власність житлову квартиру АДРЕСА_1 Після укладення договору купівлі-продажу квартири, належну відповідачу ОСОБА_3, останній з реєстрації не знявся і залишився зареєстрованим у належній їй на праві приватної власності квартирі. Просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.
Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник Виконавчого комітету Канівської міської ради - Леонова А.А., в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Канівського нотаріального округу Лагутінською Є.П. 12.04.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 178 ( а.с. 8-9) та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 12).
З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 7351 від 08.06.2018 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, її син ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.13).
З довідки реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради № 902 від 18.06.2018, вбачається, що згідно даних реєстраційного обліку місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 19).
Згідно акту від 08.06.2018 за № 33, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1, вбачається, що ОСОБА_3, в квартирі № 45 не проживає з 21 вересня 2012 року, місце знаходження його не відоме ( а.с. 14).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ст. 810 ЦК України, за договором найму житла одна сторона -власник житла передає або зобов'язується передати другій стороні житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла, як правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Стаття 810 ЦК України, встановлює письмову форму договору найму житла.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла.
Виходячи з наведеного, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. При цьому втрата права користування жилим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього власника житла.
Оскільки між позивачем та відповідачем після продажу відповідачем квартири позивачу, не укладалось будь-яких договорів найму/оренди житлового приміщення, яким є квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не є членом сім'ї позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Крім цього, аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 своїми протиправними діями порушує право поривача на вільне користування приватною власністю, а саме право володіти, користуватися та АДРЕСА_1
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача ОСОБА_3 сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн., які сплачені позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 321, 319,321,383, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Канівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Головуючий -підпис- О . М . Льон
Згідно з оригіналом, який знаходиться
в матеріалах цивільної справи № 697/1120/18,
Суддя О.М. Льон