ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року

м.Суми

Справа №585/4173/17

Провадження № 22-ц/788/968/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В.І., Левченко Т.А.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Роменське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, Роменське управління Державної казначейської служби України Сумської області

розглянув у в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2018 року у складі судді Яковця О.Ф., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 20 березня 2018 року

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Роменського управління Державною казначейської служби України Сумської області про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 21 березня 2016 року йому виповнилося 57 років і його трудовий стаж на роботах з особливо важкими і особливо тяжкими умовами праці, стаж роботи заточувальником на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин», надає йому право на призначення з 22 березня 2016 року пенсії на пільгових умовах.

29 лютого 2016 року він особисто звернувся в усній формі до Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії на пільгових умовах. Для призначення пенсії на пільгових умовах ним були подані всі необхідні документи.

Заява від 29 лютого 2016 року разом із документами були надіслані Роменським ОУПФ України в Сумській області до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області.

Проте, йому було відмовлено у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Не погоджуючись з даним рішенням 28 квітня 2016 року, він звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними, скасування рішення Комісії та зобовязання комісію зарахувати стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено та зазначене судове рішення набрало законної сили.

З 21 червня 2017 року Роменським ОУПФ України йому було призначено пенсію за віком, але без урахування постанови Роменського міськрайонного суду від 02 березня 2017 року.

Вважав, що у звязку з протиправними діями Роменського обєднаного УПФ та ОСОБА_2 УПФ України в Сумській області йому було завдано майнову шкоду в розмірі 18866 грн. 34 коп. та моральну шкоду в сумі 20000 грн., яку просив стягнути з Роменського управління Державної казначейської служби України Сумської області.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 21 березня 2016 року йому виповнилося 57 років і його трудовий стаж на роботах з особливо важкими і особливо тяжкими умовами праці, а також робота заточувальникам надає право на призначення пенсії на пільгових умовах з 22 березня 2016 року. Проте, органом пенсійного фонду йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах з 22 березня 2016 року на підставі поданої ним заяви від 29 лютого 2016 року, а тому вважає, що протиправними діями Роменського обєднаного УПФ та ОСОБА_2 УПФ України в Сумській області йому було завдано збитки за період з 22 березня 2016 року (дати виникнення права на пенсію) та до 21 липня 2017 року (дата призначення пенсії) в сумі 18866 грн. 34 коп. Крім того, діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 20000 грн. Також вважає, помилковим висновок суду про подання ним заяви 21 липня 2017 року, а не 29 лютого 2016 року, що є порушенням ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки заява про призначення пенсії має типову форму, затверджену постановою правління Пенсійного фонду.

Роменським управлінням Державної казначейської служби України Сумської області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказувало, що безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади здійснюється Державною казначейською службою України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому, до компетенції Роменського управління Державної казначейської служби України Сумської області, як територіального органу казначейства, належить, за наявності відповідних підстав, лише вжиття ряду заходів на стадії виконання судових рішень подібної категорії справ.

Роменським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що твердження позивача про те, що 29 лютого 2016 року ним подано заяву разом з усіма необхідними документами для призначення пенсії не відповідає обставинам справи, оскільки така заява була ним подана 21 липня 2017 року, що ним підтверджено у судовому засіданні. Управління, розглянувши отримані документи, відповідно до вимог законодавства, призначило ОСОБА_1 пенсію, таким чином не порушивши його права.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 17).

З відповіді ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 05 квітня 2016 року №3878/06.1-18 вбачається, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 29 березня 2016 року № 12, ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні стажу роботи заточувальником на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод «Поліграфмаш», що ліквідовано без визначення правонаступника, за періоди: з 15 лютого 1980 року до 30 листопада 1988 року у звязку з тим, що професія не передбачена Списками, чинними у період роботи, з 12 грудня 1995 року до 22 березня 2004 року у звязку з тим, що професія не передбачена Списками, чинними у період роботи та відсутністю відомостей про результати проведення атестації робочого місця (а.с. 18).

Вищевказане рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2017 року визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області від 29 березня 2016 року № 12 щодо відмови підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 за період з 15 лютого 1980 року до 30 листопада 1988 року на посаді заточувальника на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин»; зобовязано Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за період з 15 лютого 1980 року до 30 листопада 1988 року на посаді заточувальника на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин» (а.с. 5-9).

21 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Роменського обєднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії, на підставі якої йому було призначено пенсію з 21 липня 2017 року в сумі 1183 грн. 92 коп. (а.с. 16,19).

09 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду у м. Ромни та Роменському районі Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дня виникнення права на її призначення, а саме з 22 березня 2016 року (а.с. 10-11).

18 серпня 2017 року Роменським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 надано відповідь про відмову в призначені пенсії з більш раннього строку з посиланням на те, що пенсія за віком при неповному пільговому стажі призначена з 21 липня 2017 року, тобто з дня прийняття органом, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії (а.с. 12).

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 22 березня 2016 року згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 13-14).

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21 вересня 2017 року ОСОБА_1 № 542/З-11 розяснено, що Роменським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області було надано розяснення про причини призначення пенсії з 21 липня 2017 року, а не з більш раннього строку.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 мотивовано тим, що недоотримання позивачем сум пенсії за віком у період з 22 березня 2016 року до 21 липня 2017 року відбулося не з вини ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, а у звязку з тим, що ОСОБА_1 не звертався із письмовою заявою з відповідними додатками про призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до змісту вищевказаних норм, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної сукупності зазначених юридичних фактів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що протиправними діями ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 завдано майнову та моральну шкоду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За змістом ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень п.п.1.6-1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 було подано заяву до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а 21 липня 2017 року ним подана заява про призначення пенсії і з цього дня йому призначена пенсія.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що із заявою про призначення пенсії він звернувся лише 21 липня 2017 року.

За таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 у недоотриманні ОСОБА_1 пенсії за віком у період з 22 березня 2016 року до 21 липня 2017 року.

Отже, без подачі належно оформленої письмової заяви про призначення пенсії з відповідними додатками до неї і при відсутності рішення органу пенсійного фонду про встановлення права на отримання пільгової пенсії у позивача не виникло право на відшкодування збитків у виді недоотриманої пенсії за період з 22 березня 2016 року по 21 липня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звертався до Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем 29 лютого 2016 року подавалася заява про підтвердження стажу роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а не заява про призначення пенсії. Обовязок територіального органу Пенсійного фонду з призначення пенсії за віком виникає виключно після подання застрахованою особою письмової заяви про призначення пенсії.

Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи і надав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Таким чином, судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при додержанні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст.7, ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.Ю.Кононенко

ОСОБА_3

ОСОБА_4