З а о ч н е р і ш е н н я
13 липня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря Асланової Ф.А.,
Справа № 495/2923/18
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
03 квітня 2018 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відповідно до вимог ст. ст. 259, 526, 527, 530, 608, 1218, 1219, 1220, 1221, 1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6201,94 грн. за кредитним договором № б/н від 19.07.2010 року та судовий збір.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2010 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
14.06.2014 року позичальник ОСОБА_4 помер.
У сенсі розуміння ст. 1268 ч.3 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті позичальника ОСОБА_4, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
На підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» Білгород-Дністровською міського державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, у якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не звертались.
Отже, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять в тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулось відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки.
29.10.2017 року до спадкоємця ОСОБА_2 було направлено лист претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але жодних дій відповідачем не було виконано.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Крім того, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В звязку з порушенням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №б/н від 19.07.2010 року, позивач і вимушений звернутися з позовом до суду.
Представник позивача, у судове засідання не зявився, надавши клопотання, згідно якого просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не сповістила.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Зі згоди представника позивача, про що свідчить клопотання представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач, згідно укладеного договору №б/н від 19.07.2010 року надав ОСОБА_4 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Позичальник, у свою чергу, прийняв на себе зобовязання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором.
ОСОБА_4 підтвердив свою згоду, що Заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
14.06.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 379436.
Згідно листа № 638/02-14 від 20.04.2017 року Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори повідомлено, що після перевірки даних за даними республіканського електронного Спадкового реєстру було виявлено, що спадкова справа № 346/2014 після смерті ОСОБА_4, померлого 14.06.2014 року заведена за претензією кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» 25.12.2014 року. До теперішнього часу ніхто із спадкоємців ОСОБА_4 не подавав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.
Позивач у своєму позові стверджує, що у сенсі розуміння ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем до майна ОСОБА_4 є ОСОБА_2, оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує відміткою про місце реєстрації у паспортних даних відповідача та позичальника.
06.10.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 із листом-претензією з вимогою повернути не сплачену в повному обсязі заборгованість позичальника ОСОБА_4.
Проте, зазначає, що жодних дій по поверненню заборгованості разом із відсотками та комісією відповідачем здійснено не було.
Відповідно до вимог ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно зв'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті.
Частиною 3 ст. 1268 ЦПК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З матеріалів справи вбачається, що померлий 14.06.2014 року ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 станом на час відкриття спадщини були зареєстрованими разом за однією адресою.
Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.
Відповідно дост. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги.
Станом на 31.05.2016 рік заборгованість ОСОБА_4 за договором №б/н від 19.07.2010 року складала загальну суму 6201,94 грн., яка складається з наступного: 6201,94 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; - 0,00 грн заборгованість за пенею та комісією.
При таких обставинах, враховуючи те, що позичальник ОСОБА_4 помер 14.06.2014 року, не виконавши своїх зобовязань за договором № б/н від 19.07.2010 року в повному обсязі, прийнявши до уваги, що на момент відкриття спадщини відповідач був зареєстрований за однією адресою з ОСОБА_4, до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав, а тому у сенсі розуміння ч. 3 ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем до майна померлого позичальника, а отже до нього перейшли усі права та обовязки позичальника, у тому числі і з повернення заборгованості, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.
В звязку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст. ст 259, 526, 527, 530, 608, 1218, 1219, 1220, 1221, 1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265,280, 354ЦПК України , суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця- задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.