Провадження № 22-ц/772/1602/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 рокуСправа № 127/22702/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Берегового О.Ю., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, представника відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_9,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/22702/17 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про виділення частки земельної ділянки в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визначення та виділення частки земельної ділянки в натурі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2018 року, яке ухвалене суддею Бессараб Н.М. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області об 11 год. 01 хв., повний текст складено 12 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 звернулись у суд з позовом до ОСОБА_8 про виділення частки земельної ділянки в натурі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 є власником 6/25 часток, ОСОБА_4 є власником 8/25 часток, ОСОБА_6 є власником 3/10 часток, ОСОБА_8 є власником 7/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці. ОСОБА_3 користується частиною житлового будинку літ. «А» приміщенням №1, господарською спорудою «П», вбиральнею «Р»; ОСОБА_4 користується у житловому будинку приміщенням №2, господарськими будівлями «К», «Г», «Г1», вбиральнею «Н»; ОСОБА_8 користується в житловому будинку «А» приміщенням №3, прибудовою «а10», господарською спорудою «п/В», «В», вбиральнею «С»; ОСОБА_6 користується в житловому будинку «А» приміщенням №4, прибудовою «а12», господарською спорудою «Ж», вбиральнею «М».

Сторонами по справі як власниками житлового будинку, які мали право на користування земельною ділянкою, на якій він знаходиться, було набуто право власності на земельну ділянку на підставі рішення Вінницької міської ради №834 від 18 серпня 2017 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер: :01:039:0202, має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться у м. Вінниці, вул. Тімірязєва, 18 і належить на праві спільної сумісної власності сторонам по справі. На підставі ч. 2 ст.370, ст.364 ЦК України та ч.4 ст.120 ЗК України в їх сукупності вважають, що кожен з позивачів має право на виділ в натурі частини земельної ділянки пропорційно їх частці права власності у житловому будинку.

В подальшому позивачі подали заяву про зміну предмета позову (а.с.178-184), просили суд:

- визначити частки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, як співвласників земельної ділянки площею 0,1 га по вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:039:0202 наступним чином - частка ОСОБА_3 складає 24/100 ідеальних часток, частка ОСОБА_4 складає 32/100 ідеальних часток, частка ОСОБА_6 складає 30/100 ідеальних часток, частка ОСОБА_8 складає 14/100 ідеальних часток земельної ділянки площею 0,1 га по вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:039:0202;

- виділити ОСОБА_3 в натурі 6/25 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18, відповідно до варіанту №3 (Додаток №4) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_3 виділяється земельна ділянка площею 217,0 кв.м., позначена рожевим кольором, та спільно з ОСОБА_4 40 кв.м., спільно з ОСОБА_6 6 кв.м.;

- виділити ОСОБА_4 в натурі 8/25 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18 відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_4 виділяється земельна ділянка площею 300,0 кв.м., позначена блакитним кольором, та спільно з ОСОБА_3 40 кв.м.;

- виділити ОСОБА_6 в натурі 3/10 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18 відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_6 виділяється земельна ділянка площею 266,0 кв.м., позначена зеленим кольором, та спільно з ОСОБА_3 6 кв.м., спільно з ОСОБА_8 62 кв.м. Стягнути з ОСОБА_8 понесені позивачами судові витрати.

В листопаді 2017 року ОСОБА_8 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визначення та виділення частки земельної ділянки в натурі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та обєднано в одне провадження (а.с.81).

З урахуванням заяви про зміну предмета зустрічного позову, яка мотивована тим, що 12 квітня 2018 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» складено висновок №396 в якому надано вісім варіантів виділу в натурі земельної ділянки. ОСОБА_8 вважає, що варіанти №1-4 додатки (№2-5) не можуть бути враховані судом, оскільки дані варіанти запропоновані експертом не виходячи з рівності часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку, а в залежності від розміру часток кожного з співвласників у будинковолодінні. Так, варіант №5-8 (додаток №6-9) запропоновані експертом виходячи з рівності часток у спільній сумісній власності сторін на земельну ділянку. У варіантах №5-6 відхилення від ідеальних часток співвласників відсутнє, у варіанті №7 та №8 відхилення від ідеальних часток співвласників є у ОСОБА_8, відповідно менше на 10 кв.м. та 14 кв.м., тоді як у ОСОБА_6 відповідно на 10 кв.м. та 14 кв.м. більше. Також у варіантах №5-7 відсутня можливість у ОСОБА_8 обслуговувати навіс літера 11, оскільки поруч з ним земельна ділянка виділяється у спільне користування з ОСОБА_6, тому у випадку проведення ремонтних робіт (встановлення риштувань, складування будівельних матеріалів та інше) виникнуть додаткові спори з іншим співвласником. П. 3.25 ДБН 360-92**, передбачають право на обслуговування (догляд) будівель не менше одного метра.

Отже, хоча варіант №8 додаток №9 висновку експерта має відхилення від ідеальних часток на 14 кв.м. у ОСОБА_8 менше, а у ОСОБА_6 більше, однак він враховує всі норми ДБН і є більш наближений до фактичного користування, ніж інші варіанти в яких експерт виходить з рівності часток.

Таким чином, ОСОБА_8 просила визначити частки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у земельній ділянці площею 0,1 га, розташованої у м. Вінниці по вул. Тімірязєва, 18, кадастровий номер :039:0202 по ? частці кожному.

Виділити в натурі ОСОБА_8 ? частку в земельній ділянці площею 0,1 га, розташовану у м. Вінниці по вул. Тімірязєва, 18, кадастровий номер :039:0202 згідно з варіантом №8 (додаток №9) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року, складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» за №396, згідно якого ОСОБА_8 виділяється земельна ділянка площею 236 кв.м. та спільно з ОСОБА_6 в рівних частках по ? земельна ділянка площею 46 кв.м. Стягнути на користь ОСОБА_8 документально підтверджені судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визначено частки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 як співвласників земельної ділянки площею 0,1 га по вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:039:0202 наступним чином: частка ОСОБА_3 складає 24/100 ідеальних часток; частка ОСОБА_4 складає 32/100 ідеальних часток; частка ОСОБА_6 складає 30/100 ідеальних часток; частка ОСОБА_8 складає 14/100 ідеальних часток земельної ділянки площею 0,1 га по вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:039:0202.

Виділено ОСОБА_3 в натурі 6/25 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18, відповідно до варіанту №3 (Додаток№4) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_3 виділяється земельна ділянка площею 217,0 кв.м., позначена рожевим кольором, та спільно з ОСОБА_4 40 кв.м., спільно з ОСОБА_6 6 кв.м.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 8/25 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18 відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_4 виділяється земельна ділянка площею 300,0 кв.м., позначена блакитним кольором, та спільно з ОСОБА_3 40 кв.м.

Виділено ОСОБА_6 в натурі 3/10 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18 відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_6 виділяється земельна ділянка площею 266,0 кв.м., позначена зеленим кольором, та спільно з ОСОБА_3 6 кв.м., спільно з ОСОБА_8 62 кв.м.

Виділено ОСОБА_8 в натурі 7/50 часток земельної ділянки кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, ділянка 18 відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_8 виділяється земельна ділянка площею 109,0 кв.м., позначена жовтим кольором та спільно з ОСОБА_6 62 кв.м.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2018 року є необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просила рішення змінити, яким визначити частки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 у земельній ділянці площею 0,1 га розташованої по вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці по ? частці кожному.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку у земельній ділянці площею 0,1 га, відповідно до варіанту №8 (Додаток№9) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_3 виділяється земельна ділянка площею 227,0 кв.м., та спільно з ОСОБА_4 в рівних частках по ? земельної ділянки площею 40 кв.м., спільно з ОСОБА_6 в рівних частках по ? земельної ділянки площею 6 кв.м.

Виділити ОСОБА_4 в натурі 1/4 частку у земельній ділянці площею 0,1 га, відповідно до варіанту №8 (Додаток№9) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_4 виділяється земельна ділянка площею 230,0 кв.м., та спільно з ОСОБА_3 в рівних частках по ? земельної ділянки площею 40 кв.м.

Виділити ОСОБА_6 в натурі 1/4 частку у земельній ділянці площею 0,1 га, відповідно до варіанту №8 (Додаток№9) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_6 виділяється земельна ділянка площею 238,0 кв.м., та спільно з ОСОБА_8 в рівних частках по ? земельної ділянки площею 46 кв.м., та спільно з ОСОБА_3 в рівних частках по ? земельної ділянки площею 6 кв.м.

Виділити ОСОБА_8 в натурі 1/4 частку у земельній ділянці площею 0,1 га, відповідно до варіанту №8 (Додаток№9) висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №396, згідно якого ОСОБА_8 виділяється земельна ділянка площею 236,0 кв.м., та спільно з ОСОБА_6 в рівних частках по ? земельної ділянки площею 46 кв.м.

Вирішити питання щодо стягнення судового збору.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Ухвалюючи дане рішення, суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка, яка перебуває у спільній сумісній власності сторін підлягає поділу між ними відповідно до ч.4 ст.89 ЗК України, з урахуванням принципу пропорційності та диспозитивності, підлягає виділенню кожному із сторін частка земельної ділянки пропорційно до його частки у праві власності на будинок із забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належною йому частиною будинку і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_3 є власником 6/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці на підставі договору дарування частки житлового будинку від 01 вересня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №4439 (а.с.17-19).

ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Іванець згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №137292 (а.с.22) є власником 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці на підставі договору дарування частки житлового будинку від 10 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_11В, зареєстрованого в реєстрі за №781 (а.с.20-21).

ОСОБА_6 є власником 3/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Тімірязєва, 18 в м. Вінниці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 вересня 2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №2175 (а.с.23-24).

ОСОБА_8 є власником 7/50 часток будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Вінниці по вул. Тімірязєва, 18 на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької держнотконтори ОСОБА_12, зареєстрованого в реєстрі за №3-290. За умовами даного договору в постійне користування покупця ОСОБА_8 відійшли кімнати 3-2, 3-3, кухня 3-1, тамбур ІІІ, хлів «В», льох п/В (а.с.61-62).

Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок №18 по вул. Тімірязєва в м. Вінниці, виготовленого станом на 10 серпня 2016 року зазначено, що власниками даного будинку є ОСОБА_3 з правом власності на 6/25 його часток, ОСОБА_4 на 8/25 його часток, ОСОБА_13 (спадкоємцем якої є ОСОБА_6А.) на 3/10 часток, ОСОБА_8 на 7/50 часток. Даний технічний паспорт також містить відомості про самочинно збудовані будівлі (а.с.12-16).

На підставі рішення Вінницької міської ради 21 сесії 7 скликання від 18 серпня 2017 року №834 земельна ділянка площею 1000 кв.м. розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Тімірязєва, 18 кадастровий номер :01:039:0202 передана ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 в спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, із них 37 кв.м., що знаходиться в межах «червоних ліній» (без права подальшої забудови), згідно з технічною документацією (а.с.7-8).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 серпня 2017 року №95675352 вбачається, що проведена державна реєстрація права спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на земельну ділянку кадастровий номер: :01:039:0202, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Тімірязєва, 18 (а.с.9).

Вказана земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом від 21 березня 2017 року (а.с.10-11).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №396 від 12 квітня 2018 року, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз», фактичний порядок користування ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 земельною ділянкою площею 1000,0 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Тімірязєва, 18, який не відповідає ідеальним часткам сторін у домоволодінні.

Ідеальні частки співвласників у земельній ділянці домоволодіння №18 по вул. Тімірязєва в м. Вінниці загальною площею 1000,0 кв.м. становлять: співвласник 6/25 часток домоволод. ОСОБА_3 240,0 кв.м.; співвласник 8/25 часток домоволод. ОСОБА_4 320,0 кв.м.; співвласник 3/10 часток домоволод. ОСОБА_6 300,0 кв.м.; співвласник 7/50 часток домоволод. ОСОБА_8 140,0 кв.м. (а.с.121).

Відповідно до фактичного користування (Додаток №1 до висновку експертизи) співвласник 6/25 часток домоволодіння ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 183,0 кв.м., співвласник 8/25 часток ОСОБА_4 користується земельною ділянкою площею 231,0 кв.м. Земельна ділянка площею 60,0 кв.м. перебуває у їх спільному користуванні. Співвласник 3/10 часток домоволодіння ОСОБА_6 користується земельною ділянкою площею 285,0 кв.м., співвласник 7/50 часток ОСОБА_8 користується земельною ділянкою площею 179,0 кв.м. Земельна ділянка площею 62,0 кв.м. перебуває у їх спільному користуванні (а.с.121, 127).

Судовим експертом запропоновано вісім варіантів поділу даної земельної ділянки площею 1000,0 кв.м. домоволодіння №18 по вул. Тімірязєва у м. Вінниці відповідно до часток співвласників у даному домоволодінні, які надані в таблиці №1,2,3,4 дослідницької частини та графічно зображені на схемах в Додатках №2,3,4,5 до висновку судової земельно-технічної експертизи №396 від 12 квітня 2018 року. Також запропоновано декілька варіантів поділу вказаної земельної ділянки відповідно до рівності часток в спільній сумісній власності на землю, які надані в таблиці №5,6,7,8 дослідницької частини та графічно зображені на схемах в Додатках №6,7,8,9 до висновку судової земельно-технічної експертизи №396 від 12 квітня 2018 року (а.с.121-135).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність), або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з частинами 2,5 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку (пункт «в»).

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ з неї окремої частки крім випадків, установлених законом.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Статтями 368, 369 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема, до права на землю).

Оскільки за положеннями ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до розміру відокремлених у будинковолодінні часток.

Сторони набули земельну ділянку площею 1000,0 кв.м. за адресою: вул. Тімірязєва, 18 у м. Вінниці в спільну сумісну власність на підставі рішення Вінницької міської ради від 18 серпня 2017 року, законність даного рішення про передачу сторонам безоплатно у спільну сумісну власність цієї земельної ділянки неоспорена.

У відповідності до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Так, ч.4 ст.120 Земельного кодексу України вказує, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Аналіз норм ст.89 та ст.120 Земельного кодексу України у їх взаємозвязку дає підстави дійти висновку, що визначення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку лежить у прямій залежності від розміру частки співвласників житлового будинку, господарських будівель і споруд, які на тій ділянці розташовані.

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України при визначенні часток у праві спільної часткової власності частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Щодо такого поділу земельної ділянки на частки свою позицію висловив у пунктах 19, 21 Пленум Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Таким чином вимоги ОСОБА_8, викладені у заяві про зміну предмета позову від 23 квітня 2018 року в частині визначення розміру частки сторін у праві спільної власності на земельну ділянку (по ? частці кожному) задоволенню не підлягають.

Позовна вимога про виділ в натурі земельної ділянки є похідною від першої, так як ОСОБА_8 просила виділити в натурі саме ? частку спірної землі.

Зокрема варіант №8 (додаток№ 9), згідно якого ОСОБА_8 просить виділити їй частку землі передбачає наявність в тому числі 1 м для обслуговування самовільної збудованої прибудови до частини житлового будинку навісу. При цьому посилання на п.3.25 ДБН 360-92**, який передбачає визначення такої площі на обслуговування будівель. Навіс не відноситься до капітальних будівель, так як у відповідності до п.п.3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженого Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року 3127 вважається тимчасовою спорудою, саме тому на його будівництво не вимагається отримання дозволів контролюючих органів. Вказаний навіс збудовано без згоди жодного з позивачів, чим було зайнято земельну ділянку спільного користування площею більше ніж 12 кв.м.

Як вбачається з варіанту №8 (додатку№9) звужується ширина частини земельної ділянки, яку використовує в тому числі ОСОБА_6 для проходу та проїзду транспортного засобу. Ширина такої земельної ділянки залишається 2,29 м. що менше мінімальної норми ширини проїзду, передбаченого ДБН 360-92**.

Виходячи із запропонованих експертом варіантів, №3 (додаток 4) є найбільш прийнятним для позивачів, оскільки в ньому відсутні відхилення від ідеальних часток у праві власності на житловий будинок. Крім того, земля спільного користування ОСОБА_6 та ОСОБА_8, яка має ширину 3,41 м забезпечить можливість проїзду до вигрібної ями спеціалізованого транспорту, якою користується ОСОБА_6, особистого транспорту.

Варіант на якому наполягає ОСОБА_8 істотно порушить права позивачів за первісним позовом на отримання земельної ділянки пропорційною частці у праві власності на житловий будинок, так як визначений із значним відхиленням від часток. Зокрема частка ОСОБА_14 зменшиться на 7/100 часток, ОСОБА_6 на 5/100 часток.

Таким чином, судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права.

Крім того, безпідставні доводи ОСОБА_8 в тому, що до даних відносин не може бути застосовано положення ст.120 ЗК України, оскільки відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тобто йдеться не лише про право користування, а про всі види речових прав на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок.

Верховний Суд України у постанові від 11 лютого 2015 року (справа 6-2цс15) висловив правову позицію, що аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Також, аналогічна позиція Верховного Суду України в постанові від 12 жовтня 2016 року №559/2079/15-ц в якій зазначено, що нормативне закріплення загального принципу цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Враховуючи фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, правильно встановив, що найбільш доцільним є варіант №3 додатку №4 висновку судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року №396, оскільки такий порядок користування буде найбільш прийнятним для сторін та відповідатиме ідеальним часткам співвласників у житловому будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом №3 додатку №4 судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року №396 позбавляє ОСОБА_8 можливості обслуговувати навіс літера «а11», а тому необхідно виділити згідно варіанту №8 додатку №9 судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року №396 є необґрунтованими, оскільки доступ до навісу можливий через земельну ділянку площею 0,0062 га, яка залишена у її спільному користуванні спільно з ОСОБА_6

Крім того, варіант, що запропонований скаржником ОСОБА_8 не відповідає розміру часток сторін у праві власності.

Також, відсутні підстави для виділення ОСОБА_8 земельної ділянки більшої площі, її ідеальна частка 7/50 часток домоволод. становить 140 кв.м., а в апеляційній скарзі просить виділити земельну ділянку по варіанту №8 додатку №9 судової земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2018 року №396, площею 236 кв.м., що є більшою на 96 кв.м. за її частку.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням принципу пропорційності та диспозитивності, підлягає виділенню кожному із сторін частка земельної ділянки пропорційно до його частки у праві власності на будинок, з забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належною йому частиною будинку, здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, обставини, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, не є підставою для зміни правильного по суті рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим, колегія суддів такі доводи апеляційної скарги відхиляє.

Отже, оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2018 року.

Головуючий: підпис ОСОБА_2

Судді: підписи ОСОБА_15

ОСОБА_16

Згідно з оригіналом: ОСОБА_2