АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» серпня 2018 року

м. Харків

справа № 643/12589/17

провадження № 22-ц/790/2999/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання ОСОБА_4 про закриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. про визнання простого процентного векселю недійсним за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2018 року (ухвалене суддею Сугачовою О.О. в залі суду в м. Харкові),-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. про визнання простого процентного векселю № НОМЕР_1 недійсним та таким, що не має вексельної сили аваль, вчинений ОСОБА_7 на простому процентному векселі № НОМЕР_1, та визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили акту про вчинення протесту (протест) векселя про неоплату, вчинений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 07 вересня 2017 року за реєстровим № 2-912 (а.с. 2,3 том 1).

В обґрунтування зазначив, що до Московського ВДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ у Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 про передачу на виконання виконавчого напису про стягнення грошей з боржника ОСОБА_5, як особи, зобов'язаної за вищевказаним векселем. Підставою для стягнення з ОСОБА_5 вексельного боргу є акт про вчинення протесту векселя про неоплату. Боржником є аваліст простого процентного векселю № НОМЕР_1 - фізична особа ОСОБА_5, стягувачем - ОСОБА_3, сума, що підлягає стягненню становить 6 251 250,00 грн., у тому числі сума основного боргу становить 1 500 000,00 грн., сума процентів - 4 751 250,00 грн. Позивач вважає, що авалювання ним вказаного векселю є недійсним, оскільки у виконавчому написі від 08 вересня 2017 року міститься вказівка на чотирнадцятизначний номер векселю, замість семизначного номеру, що свідчить про порушення законодавчо встановлених вимог щодо реквізитів (форми) векселя. Отже, забезпечене авалем зобов'язання за векселем є недійсним через дефект форми, тому сам аваль має бути визнаний недійсним. Нотаріус не перевірив відповідності наданого векселя вимогам вексельного законодавства, не звернув уваги і на те, що поданий стягувачем вексель не має сили цінного паперу, бо є дефектним за формою, а тому безгрошовим. У зв'язку з вказаним, позивач вважав, що акт про вчинення протесту через відсутність вексельної сили, є недійсним.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Посилався на відсутність правових підстави для задоволення позову та невірно обраний позивачем спосіб захисту. Зазначив, що підстави позову щодо дефекту форми векселю та того, що він є безгрошовим, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Посилання позивача на Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України є неправильними, оскільки зазначене Положення поширюється лише на ті операції, які здійснюються безпосередньо банками.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. про визнання простого процентного векселю недійсним (а.с. 48-52, том 1).

16 квітня 2018 року, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником ОСОБА_1 (особи, яка не брала участь в розгляді справи в суді першої інстанції) - ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. При цьому посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин справи, які суд визнав встановленими, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення безпідставно визнав встановленими окремі факти. Так, висновки суду щодо допущення описки при проставленні дати авалю не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки судом не оглядалась копія простого процентного векселю. Простий процентний вексель № НОМЕР_1 має ознаки підробки, що не було належним чином досліджено судом першої інстанції. Так, в векселі відсутній підпис бухгалтера, що є порушенням ч.3 ст. 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні».

ОСОБА_3 подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на ті обставини, що ОСОБА_1 не є учасником правовідносин позики та поруки, що існують між позивачем та відповідачем у справі, зважаючи на що, незалежно від змісту судового рішення, у останнього не виникає жодних прав та обов'язків. Зі змісту апеляційної скарги не вбачається в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість рішення. Надані скаржником до апеляційної скарги докази є такими, що одержані з порушенням вимог закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори зазначає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, уточнивши вимоги скарги в частині зміни судового рішення, а саме просила суд виключити з мотивувальної частини рішення висновок про те, що ПФ «Левада-7» як векселедавець зі згоди ОСОБА_3 01 вересня 2016 року вносила зміни до простого процентного векселя № НОМЕР_2, про що складено акт. При цьому при проставленні дати була допущена описка в даті, замість правильного «01 вересня 2016 року» помилково зазначено «01 серпня 2016 року», тобто невірно вказано номер місяця, коли вносилися зміни. В подальшому, зміни були належно внесені до тексту векселя після виявлення описки у нумерації місяця.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

ОСОБА_5 та його представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Просили відкласти розгляд справи у зв'язку з находженням представника позивача в м. Києві.

Третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. також в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутності ОСОБА_5, його представника та третьої особи, які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Від відповідача ОСОБА_3 також надійшла заява про закриття провадження у справі. В даній заяві посилався на ті обставини, що судовим рішенням, яке оскаржується ОСОБА_1, не вирішене питання про його права, свободи, інтереси та/або обов'язки.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повність або частково.

В обґрунтування права на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2018 року ОСОБА_1 зазначає, що дане рішення стосується його прав та інтересів, оскільки рішенням Красноармійського міського суду Донецької області від 17 лютого 2017 року, яке набрало чинності 07 червня 2017 року, солідарно стягнено з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на його користь суму позики в розмірі 3 727 500,00 грн.

Отже, скаржник вважав, що стягнення суми на підставі векселя, що був предметом позову, є спробою утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, скаржник посилається на реєстрацію кримінального провадження № 10000180 в ЄРДР - умисне невиконання ОСОБА_5 рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року у справі № 235/5555/16-ц (а.с. 63, том 1).

Відповідно до висновків, викладених в правовій позиції Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15, зазначено, що згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві. Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Аналогічні висновки містяться в правових позиціях Верховного Суду України у справах №№ 6-1844цс17 та 6-1422цс/17, викладених в постановах від 06 вересня 2017 року.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо порушення його прав даним рішенням, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. За змістом ч.2 ст. 46 зазначеного закону, у разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення у повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належного кожному стягувачеві суми.

З рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2018 року вбачається, що предметом судового розгляду було визнання простого процентного векселя № НОМЕР_1 недійсним та таким, що не має вексельної сили аваль, вчинений ОСОБА_5 на простому процентному векселі 80350589, визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили акту про вчинення протесту векселя про неоплату, вчиненого державним нотаріусом Першої державної нотаріально контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 07 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-912. Тобто, за даним судовим рішенням будь-яких стягнень з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3проведено не було.

Позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що реквізит векселя у вигляді нумерації не відповідає законодавчо встановленим вимогам, у зв'язку з чим забезпечене авалем зобов'язання за векселем є недійсним через дефект форми (а.с. 2, 3, том 1).

З доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вбачається, що ними наведені інші підстави для визнання простого процентного векселю № НОМЕР_1 у повному обсязі недійсним та таким, що не має вексельної сили, визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили аваль, вчинений ОСОБА_5 на простому процентному векселі № НОМЕР_1, визнання надійсним та таким, що не має вексельної сили акт про вчинення протесту (протест) векселя про неоплату, вчинений державним нотаріусом Першої ДНК Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 07 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-912 (а.с. 60-67, том 1).

Дані доводи не були предметом розгляду в суді першої інстанції (а.с. 48-52, том 1).

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також заявлених в суді першої інстанції позовних вимог.

Отже, предметом розгляду суду апеляційної інстанції можуть бути лише обставини, за якими ОСОБА_5 були заявлені позовні вимоги.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила, що 14 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа - нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. про визнання простого процентного векселя № НОМЕР_1 таким, що не має вексельної сили, визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили аваль, вчинений ОСОБА_5 на простому процентному векселі № НОМЕР_1, визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили протест векселя про неоплату, вчинений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 07 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-912, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 08 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-916 (а.с. 91-95, том 1).

По зазначеним позовним вимогам 10 листопада 2017 року було відкрите провадження (а.с. 96, 97, том 1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим державним нотаріусом Першої ДНК Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 08 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-916, до набуття законної сили рішенням у справі № 635/5268/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунової Н.В. про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, про визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили аваль на векселі, про визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили протест векселя про неоплату, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді зазначеної справи будуть перевірені доводи ОСОБА_1, на які вони посилаються в апеляційній скарзі.

Доводи представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що оскаржуєме ними рішення має преюдицію при вирішенні спору за його позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначалось вище, доводи, викладені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, не були підставою пред'явлення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання простого процентного векселю № НОМЕР_1 недійсним та таким, що не має вексельної сили, визнання недійсним та таким, що не має вексельної сили аваль, вчинений ОСОБА_5 на простому процентному векселі № НОМЕР_1, визнання надійсним та таким, що не має вексельної сили акт про вчинення протесту (протест) векселя про неоплату, вчинений державним нотаріусом Першої ДНК Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 07 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-912, зазначені доводи не були предметом судового розгляду.

ОСОБА_1 не був залучений до участі у цій справі.

Відповідно до ч. 4, 7 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Дані обставини підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом.

Отже, зазначення судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення про те, що з листа директора ПФ «Левада-7» Міленко О.З. від 22 вересня 2017 року вбачається, що ПФ «Левада-7» як векселедавець зі згоди ОСОБА_3 01 вересня 2016 року вносила зміни до простого процентного векселя № НОМЕР_2, про що складено акт. При цьому при проставленні дати була допущена описка в даті, замість правильного «01 вересня 2016 року» помилково зазначено «01 серпня 2016 року», тобто невірно вказано номер місяця, коли вносилися зміни. В подальшому, зміни були належно внесені до тексту векселя після виявлення описки у нумерації місяця, не породжує для ОСОБА_1 будь-яких наслідків як при розгляді цивільної справи за його позовом, так і при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню № 10000180, порушене за ч.1 ст. 382 КК України.

Факти щодо підроблення записів на спірному векселі підлягають перевірці відповідно до доводів ОСОБА_1

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо не стосується прав і обов'язків ОСОБА_1 Предметом розгляду суду не були правовідносини, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення був скаржник.

Зазначене рішення не містить судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Правовий зв'язком між скаржником та сторонами у спорі, в частині того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є кредиторами ОСОБА_5, не є підставою для висновку про те, що зазначеним судовим рішенням для нього створені несприятливі наслідки, які стосуються виконання рішення Красноармійського суду Донецької області від 17 лютого 2017 року та порушені його права та інтереси.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 в передбачений законом спосіб реалізує своє право на визнання простого процентного векселю № НОМЕР_1 таким, що не має вексельної сили, недійсним та таким, що немає вексельної сили аваль, вчинений ОСОБА_5 по простому процентному векселю № НОМЕР_1, недійсним та таким, що не має вексельної сили протест векселя про неоплату, вчинений державним нотаріусом Першої ДНК Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 07 вересня 2-17 року за реєстровим номером 2-912, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений державним нотаріусом Першої ДНК Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 08 вересня 2017 року за реєстровим номером 2-916 (а.с. 96, том 1).

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення зазначеним рішенням суду його прав, є безпідставними.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалось.

З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 367, 368, п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про закриття апеляційного провадження - задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. про визнання простого процентного векселю недійсним - закрити.

Справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунова Н.В. про визнання простого процентного векселю недійсним - направити до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено "06" серпня 2018 року.

Головуючий суддя: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук