АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4021/18 Справа № 175/486/17 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Пономарь З.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Варенко О.П., Каратаєвої Л.О., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА») про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 з позовом, в останній редакції якого просила стягнути з нього як володільця джерела підвищеної небезпеки на її користь 25724грн.38коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 500 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок трагічної загибелі її сина ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді за участю водія ОСОБА_2

Рішенням Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 20.03.2018р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та на її користь зі ОСОБА_2 стягнуто 25194грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 150000грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив вказане судове рішення змінити та зменшити розмір присудженої до стягнення з нього шкоди, посилаючись на не врахування судом обставин справи, висновку судової експертизи, згідно якої він не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода та судово-токсикологічного дослідження крові потерпілого ОСОБА_4, при якому виявлено знаходження останнього у сильному алкогольному сп'янінні. В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 уточнив, що на зміні рішення суду в частині розміру матеріального відшкодування відповідач не наполягає, а розмір морального відшкодування вважав би доцільним зменшити до суми 50 000грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні в частині розміру присудженого до стягнення моральної шкоди за такими підставами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль «DAEWOO LANOS», НОМЕР_1, належить ОСОБА_2 (а.с.36 т.1). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ СК «УНІКА» за полісом №АЕ/5988065 від 02.12.2015р. (а.с.38 т.1).

26.12.2016р. близько 23 години ОСОБА_2, керуючи належним йому автомобілем «DAEWOO LANOS», НОМЕР_1, по автодорозі «Київ-Луганськ-Ізварино» біля с.Миколаївка Дніпропетровського району та області скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, від чого останньому спричинено тяжкі тілесні ушкодження на настала його смерть.

Постановою слідчого в особливо важливих справах СВ слідчого управління прокуратури в Дніпропетровській області від 16.12.2016р. кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної події за участю водія ОСОБА_2 - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення. Згідно показів ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі, він бачив пішохода ОСОБА_4, який спочатку стояв на правому узбіччі дороги, а потім вибіг на проїжджу частину перпендикулярно руху його автомобіля, внаслідок чого і відбулося зіткнення. За висновком судово-медичної експертизи тіла ОСОБА_4, зокрема, встановлено, що локалізація тілесних ушкоджень може свідчити про перебування його у момент первинного контактування з транспортним засобом у стані кроку, а також виявлено етиловий алкоголь у концентрації 2,98%, що у живих осіб могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп'яніння. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4, а невідповідності дій водія ОСОБА_2 вимогам Правила дорожнього руху України, які б з технічної точки зору могли знаходитися у причинному зв'язку з наїздом на пішохода ОСОБА_4 - не встановлено. У процесі досудового розслідування не встановлено даних про порушення водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу (а.с.16-20 т.1).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 його матір'ю є ОСОБА_3, якій КП «Ритуальна служба» видано свідоцтво про поховання померлого сина. (а.с.9,12 т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що загибеллю сина ОСОБА_3 спричинено моральної шкоди, а також те, що на підставі наданих нею доказів на поховання сина ОСОБА_4 нею понесено витрати на загальну суму 25194грн. (а.с.8-12,128,146,148,149,171,180, 183-187 т.1).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.1166,1167,1168,1187 ЦК України ухвалив рішення про відшкодування ОСОБА_2 ОСОБА_3 шкоди, спричиненої загибеллю її сина ОСОБА_4

Проте при визначенні до стягнення зі ОСОБА_2 розміру морального відшкодування у сумі 150 000грн. судом першої інстанції не враховано у повному обсязі конкретних обставин, за яких сталася дорожньо-транспортна подія за його участю як водія та настала смерть потерпілого ОСОБА_4 Зокрема, досудовим слідством у кримінальному провадженні встановлено, що водій ОСОБА_2 не порушував правила безпеки дорожнього руху чи експлуатації належного йому легкового автомобіля, які б з технічної точки зору могли знаходитися у причинному зв'язку з наїздом на пішохода ОСОБА_4, та фактично не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода. Між тим, останній, перебуваючи у стані сильного ступеню алкогольного сп'яніння, несподівано для водія ОСОБА_2 вийшов на проїжджу частину дороги, внаслідок чого і стався наїзд на нього. Зазначені обставини не спростовано. Доказів, які б свідчили про інші обставини, матеріали справи не містять. З врахуванням зазначених обставини та думки представника ОСОБА_2 щодо розміру морального відшкодування, колегія суддів вважає, що присуджений до стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 розмір морального відшкодування підлягає зменшенню до 50 000грн.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.376 ЦПК України, ч.2 ст.1193 ЦК України підлягає зміні зі зменшенням присудженого до стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 розміру морального відшкодування.

Керуючись ст.ст.258,367,374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року змінити, зменшивши розмір присудженої до стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми на відшкодування моральної шкоди - до 50 000грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Варенко О.П. Каратаєва Л.О.