Справа № 559/754/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

секретаря судового засідання Федчук А.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2) третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації (вул.І.Франка, 11, м.Радивилів Рівненської області) про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування заявлених вимог позмвач посилається на те, що звідповідачем по справі перебувала у шлюбі з 12 січня 2012 року, зареєстрованим у Сестрятинській сільській раді Радивилівського району Рівненської області. На той час вже була вагітною від відповідача.

Відповідач залишив її, вагітну дружину, і переїхав жити до своїх батьків. Одночасно він звернувся до Радивилівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Радивилівського районного суду від 27.03.2012 року йому у даному позові було відмовлено .

В цей час ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народжується спільний син - ОСОБА_3.

Батько дитини жодного разу його не провідав, не поцікавився як його здоровая, не бачив його, не допоміг матеріально.

04 вересня 2012 року у Радивилівському районному суді було розглянуто позовну заяву до неї ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним і знову судом йому було відмовлено у його задоволенні за безпідставністю позовних вимог.

Змушена була звертатись до суду для примусового стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина та на себе, як непрацюючу дружину, так як у добровільному порядку відповідач таких коштів не надавав.

Дані позови судом були рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10.12.2012 задоволені повністю.

Замість дієвої допомоги у вихованні дитини, забезпеченні його матеріально, відповідач знову подає до суду вже третю позовну заяву до неї про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні погодилась на проведення судово-генетичної експертизи. 30.09.2013 року Радивилівським районним судом було призначено слухання справи, адже були надіслані результати експертизи, яка на 99,99 % підтвердили батьківство ОСОБА_2 щодо їх сина ОСОБА_3.

Але і це не змінило відношення ОСОБА_2 до сина. Він вперше його побачив у бюро експертиз у м.Києві під час відібрання зразків для встановлення результатів. Це був єдиний раз коли він бачив сина.

Після цього і до сьогодняшнього дня він не цікавився як син росте, які він виховується, які у нього потреби, який стан здоров'я. Вже 6-й рік як він викреслив власного сина із свого життя. При цьому робить це свідомо, достовірно знаючи, що це його син, грубо порушуючи чинне сімейне законодавство. Адже ст. 155 СК України вказує,що здійснення батьками своїх прав і обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності , а відмова від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства..

У відповідності до п.1 та п.2 ч.І ст. Ст.164 СК України батько дитини може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо :

-не забрав дитину з пологового будинку і протягом шести місяців не проявляв щодо неї батьківського піклування;

-ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Позивач та представник позивача подали суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач в зал судового засідання не з'явився, подав суду нотаріально засвідчену заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області подав суду заяву згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Висновок суду підтверджується наступними доказами.

Як встановлено у судовому засіданні малолітня дитина ОСОБА_2 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, перебуває на її утриманні.

Суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2), третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації (вул.І.Франка, 11, м.Радивилів Рівненської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с.Онишківці, Дубенського району, Рівненської області, батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) суму сплаченогосудового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Дата складення повного судового рішення 06 липня 2018 року.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: