ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 392/1790/17

провадження № 22-ц/781/1014/18

Головуючий у суді І-ї інстанції Орендовський В.А.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

секретар судового засідання Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Маловисківського районного суду Кіровоградської області, територіального управління Державної судової адміністрації України у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Маловисківського районного суду Кіровоградської області, територіального управління Державної судової адміністрації України у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 14.11.2017 року, визнання нещасного випадку, який стався в м. Дніпрі 22.09.2017 року в приміщенні Будинку артистів цирку з ОСОБА_2, таким, що пов'язаний з виробництвом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 01.07.2002 року перебуває в трудових відносинах з Маловисківським районним судом Кіровоградської області. Указом Президента від 01.10.2008 року її призначено на посаду судді, у подальшому на вказану посаду судді обрано безстроково.

Наказом голови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2017 року № 21-а, на підставі листа ТУ ДСА України в Кіровоградській області від 17.07.2017 року № 1806/17, ОСОБА_2 відряджено для участі у навчанні з відривом від виробництва та в режимі цілодобового знаходження в м. Дніпро, на 5 календарних днів з 18 по 22 вересня 2017 року.

22.09.2017 року о 03-20 год. під час перебування в кімнаті готелю «Будинок артистів цирку» у м. Дніпрі була спроба її пограбування. Позивач, намагаючись затримати злочинця та захистити своє майно, схопила його за одяг, але останній застосував до неї фізичне насилля і спричинив тілесне ушкодження у вигляді розтягнення зв'язок міжфалангових з'єднань II пальця правої кисті.

06.10.2017 року, у зв'язку з сильним больовим синдромом, позивач звернулася на консультацію до лікаря травматолога КЗ «Кіровоградська обласна лікарня», під час огляду було встановлено діагноз: постравматичний періартрит міжфалангових суглобів II і III пальців правої кисті.

Комісія в складі керівника апарату Маловисківського районного суду ОСОБА_3, заступника керівника апарату Маловисківського районного суду ОСОБА_4 та головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) Маловисківського відділення У ВД ФСС У в Кіровоградській області ОСОБА_5, провівши з 05.10.2017 року по 14.11.2017 року розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем у м. Дніпро в приміщенні Будинку артистів цирку, дійшла висновку, що нещасний випадок, визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом, оскільки стався поза робочим часом підприємства, до якого позивач була направлена, а саме - в нічний час під час відпочинку та внаслідок протиправних дій іншої особи, які кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.3 ст. 186 КК України. За результатами розслідування складено акт за формою Н-5.

З висновком комісії ОСОБА_2 не погоджується та вважає, що травма, яку вона отримала 22.09.2017 року, пов'язана з виробництвом. Позивач зазначає, що комісія не взяла до уваги той факт, що надаючи перелік готелів Національна школа суддів мала забезпечити суддів, яких було запрошено на навчання для підвищення їх кваліфікації, належними заходами безпеки.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначено, що суд першої інстанції неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Позивач вказує, що 22 вересня 2017 року о 3 год. 20 хв. в приміщенні зазначеного готелю з нею стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала травму.

Вважає, що відповідальність за цей нещасний випадок повинна покладатися на установу, до якої вона була відряджена, саме з вини якої, що виразилася у неналежній організації забезпечення перебування відряджених працівників, сталася ця подія. Неналежне забезпечення умов проживання відряджених працівників у запропонованому ними готелі (відсутність охорони, камер спостереження, грат на вікнах та ін.),перебувають у прямому причинному зв'язку з суспільно-негативними наслідками, що з нею сталися.

На думку ОСОБА_2, судом під час прийняття рішення не було враховано, що вона, перебуваючи у відрядження в місті Дніпро, не мала фізичної можливості щоденно долати відстань у 720 км для самостійного обрання безпечного місця відпочинку, тобто перебувала у фізичній залежності від установи, до якої була відряджена, тому така установа повинна нести цілодобову відповідальність за працівників, які перебувають у її тимчасовому підпорядкуванні.

Отримана нею травма перебуває у прямому причинному зв'язку з виробництвом та організацією виробничого процесу, так як відрядження до міста Дніпра та супутні фактори вказують на її пряму залежність від виробничого процесу.

Звертає увагу на те, що місце відпочинку було обрано не нею самостійно, не залежало від її волі, а було безпосередньо пов'язано з виробничим процесом, відповідно отримана нею травма повинна визнаватися виробничою.

Маловисківський районний суд Кіровоградської області надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги (а.с.181).

Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області надало письмове пояснення, зазначивши, що не має статусу юридичної особи, не може приймати участь у справі в якості третьої особи (а.с.168).

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Кіровоградській області в судове засідання свого представника не направило, про дату, час і місце розгляду справи повідомлене відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 01.07.2002 року перебуває в трудових відносинах з Маловисківським районним судом Кіровоградської області.

Указом Президента від 01.10.2008 року позивача призначено на посаду судді вказаного суду, на момент розгляду справи позивач обіймає посаду судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області безстроково (а.с.6).

Згідно з календарним планом підготовки суддів для підтримання кваліфікації за 2017 рік з 18 по 22 вересня 2017 року Дніпропетровським регіональним відділенням Національної школи суддів України проводилася підготовка суддів місцевих загальних судів. Програма підготовки затверджена 07.09.2017 року ректором Національної школи суддів України ОСОБА_6

Відповідно до календарного плану підготовки суддів, листа ТУ ДСА України в Кіровоградській області від 17.07.2017р. №1806/17, наказом Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2017 р. №21-а «Про відрядження ОСОБА_7 та ОСОБА_2.», суддю ОСОБА_2 було відряджено до м. Дніпро для участі у підготовці суддів у Дніпропетровському регіональному відділенні Національної школи суддів України на період з 18 по 22 вересня 2017 року включно (а.с.8-10).

18.09.2017 року позивач ОСОБА_2 прибула до Дніпропетровського регіонального відділення Національної школи суддів України. Підготовка суддів проходила в актовому залі Апеляційного суду Дніпропетровської області за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська,13 (а.с.105-106).

Перебування ОСОБА_2 у відрядженні з 18 вересня 2017 року по 22 вересня 2017 року підтверджується посвідченням про відрядження №24 (а.с.11).

22.09.2017 року о 03 годині 20 хвилин під час перебування в кімнаті готелю «Будинок артистів цирку» у м. Дніпрі, за місцем проживання ОСОБА_2 у період підготовки суддів, щодо останньої вчинено кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане органом поліції за ст.186 КК України (а.с.13). У результаті протиправних дій щодо ОСОБА_2 їй заподіяно тілесне ушкодження у вигляді розтягнення зв'язок міжфалангових з'єднань II пальця правої кисті. Внаслідок цього після повернення з відрядження ОСОБА_2 перебувала на лікарняному з 25 по 29 вересня 2017 року (а.с.7).

02.10.2017 року ОСОБА_2 надала до Маловисківського районного суду листок непрацездатності серії А ДЕ №941593, де причиною непрацездатності зазначено «невиробнича травма» (а.с.7).

Згідно копії листа Маловисківської ЦРЛ від 27.10.2017 року за №1125 ОСОБА_2 25.09.2017 року зверталась до лікаря-хірурга зі скаргами на болі в ділянці ІІ пальця правої кисті, встановлено діагноз «розтягнення зв'язок міжфалангових з'єднань ІІ пальця правої кисті» (а.с.15).

06.10.2017 року позивач зверталась за консультацією до лікаря травматолога КЗ «Кіровоградська обласна лікарня», де під час огляду було встановлено діагноз: постравматичний періартрит міжфалангових суглобів II і III пальців правої кисті.

Комісія в складі керівника апарату Маловисківського районного суду ОСОБА_3, заступника керівника апарату Маловисківського районного суду ОСОБА_4 та головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) Маловисківського відділення У ВД ФСС У в Кіровоградській області ОСОБА_5, провівши з 05.10.2017 року по 14.11.2017 року розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 у м. Дніпро в приміщенні Будинку артистів цирку, дійшла висновку, що нещасний випадок, визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом, оскільки стався поза робочим часом підприємства, до якого позивач була направлена, а саме - в нічний час, під час відпочинку та внаслідок протиправних дій іншої особи, які кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.3 ст. 186 КК України. За результатами розслідування складено акт за формою Н-5 (а.с.18-22).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист прав, свобод та інтересів працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, здійснюється у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Згідно з пп. 2 п. 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок) роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Відповідно до норм п. 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місті для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком.

Комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, з-поміж іншого, скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

Згідно п. 1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою КМУ від 22 березня 2001 р. № 270, цей Порядок визначає механізм розслідування та ведення обліку нещасних випадків невиробничого характеру, які сталися з громадянами України, іноземцями та особами без громадянства на території України. Згідно п. 3 пп. 9 вказаного Порядку розслідуванню у відповідності до вказаного Порядку підлягають нещасні випадки, що сталися під час вчинення протиправних дій проти особи, її майна.

Згідно ч. 1 ст. 52 КЗпПУ при п'ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з профспілковим комітетом підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 i 51). Час початку i закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку (ст. 57 КЗпПУ).

На працівника, який перебуває у відрядженні, поширюється режим робочого часу того підприємства, до якого він відряджений (п.8 Інструкції про службові відрядження в межах України).

Відповідно до «Програми підготовки для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів» Дніпропетровського регіонального відділення Національної школи суддів України, затвердженої 07.09.2017 року ректором Національної школи суддів України встановлено календар навчання: 21.09.2017 р. - з 09.00 до 17.00; 22.09.2017 р. - з 09.30 до 15.00 (а.с.131-132).

За нормами Положення про підготовку та періодичне навчання суддів у Національній школі суддів України, яке визначає порядок організації і проведення підготовки суддів для підтримання кваліфікації; періодичного навчання суддів з метою підвищення рівня кваліфікації; тощо, заходи щодо забезпечення слухачів житлом не входять до організації проведення навчального процесу.

Доказів того, що місце тимчасового проживання та відпочинку (готельний номер Будинку артичтів цирку) не було обрано самостійно позивачем, а надавалось на забезпечення житлом слухачів під час навчання суддів у Дніпропетровському регіональному відділенні Національної школи суддів України, матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що нещасний випадок стався з ОСОБА_2 у м. Дніпро в приміщенні готелю «Будинок артистів цирку» у поза робочий час установи, до якої позивач була направлена у відрядження, а саме 22 вересня 2017 року о 03 год. 20 хв., внаслідок протиправних дій щодо позивача та її майна, які кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.3 ст. 186 КК України. Оскаржуваний акт про проведення розслідування нещасного випадку складений 14.11.2017 року за формою Н-5 є законним і обґрунтованим, відповідає Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Розглядаючи зазначений позов, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 89 ЦПК України), з урахуванням вищенаведених вимог закону, встановивши, що зазначений нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскарженого судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 16 липня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник