УХВАЛА

11 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 556/1262/15-ц

Провадження № 14-320цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Колективного підприємства «Володимирецький агропромбуд» (далі - КП «Володимирецький агропромбуд»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_71), ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_72, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43 ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції, про визнання права, зобов'язання вчинити певні дії, скасування протоколів загальних зборів підприємства та державної реєстрації змін до правовстановлюючих документів та за зустрічним позовом ОСОБА_59 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

за касаційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_60, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52 В. К., ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року в складі судді Іванків О. В. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року в складі колегії суддів Рожина Ю. М., Григоренка М. П., Ковальчук Н. М. та

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом про визнання права, зобов'язання вчинити певні дії, скасування протоколів загальних зборів підприємства та державної реєстрації змін до правовстановлюючих документів.

У серпні 2015 року ОСОБА_59 звернувся до суду із зустрічним позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано бездіяльність посадових осіб КП «Володимирецький агропромбуд», яка виразилася у ненаданні відповіді на звернення ОСОБА_3 (в складі інших заявників) від 21 липня 2015 року неправомірною. Зобов'язано посадових осіб КП «Володимирецький агропромбуд» надати письмову відповідь на звернення ОСОБА_3 (в складі інших заявників) від 21 липня 2015 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Визнано за ОСОБА_3 право на отримання інформації про діяльність КП «Володимирецький агропромбуд» шляхом ознайомлення з такою інформацією, в тому числі на ознайомлення із статутом, звітами підприємства, включаючи звіти ревізійної комісії, річним балансом, протоколами зборів, наказами, розпорядженнями, положеннями, якими регулюється діяльність підприємства, відомостями про майно, належне підприємству, договорами, які укладалися підприємством, відомостями про розмір належної йому особисто частки (паю) у майні підприємства, а також про прибуток підприємства в цілому та про розмір дивідендів (відсотків, процентів, щорічних виплат), які належать позивачу, за кожен рік діяльності підприємства. Зобов'язано посадових осіб КП «Володимирецький агропромбуд» надати ОСОБА_3 доступ до інформації про діяльність КП «Володимирецький агропромбуд», в тому числі на ознайомлення із статутом, звітами підприємства, включаючи звіти ревізійної комісії, річним балансом, протоколами зборів, наказами, розпорядженнями, положеннями, якими регулюється діяльність підприємства, відомостями про майно, належне підприємству, договорами, які укладались підприємством, відомостями про розмір належної йому особисто частки (паю) у майні підприємства, а також про прибуток підприємства в цілому та про розмір дивідендів (відсотків, процентів, щорічних виплат), які належать позивачу за кожен рік діяльності підприємства. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_59 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційні скарзі, поданій у квітні 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявники просили скасувати рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду, яку 29 березня 2018 року колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів цієї ж судової палати без повідомлення та виклику учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 травня 2018 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину п'яту статті 403 ЦПК України, якою встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частині п'ятій статті 403 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи зазначену підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду послалася на те, що предметом позову ОСОБА_3 є вимоги про захист його права як засновника юридичної особи, і вимоги його позову про визнання права, зобов'язання вчинити певні дії, скасування протоколів загальних зборів підприємства та державної реєстрації змін до правовстановлюючих документів юридичної особи стосуються не особистих прав позивача як фізичної особи, а стосуються його корпоративних прав. Крім того, правове регулювання вимог первісного позову (вимоги щодо права на інформацію, на участь у діяльності підприємства, права обирати і бути обраним, тощо) визначено положеннями статуту КП «Володимирецький агропромбуд» (розділи 4, 8, 10 статуту).

При цьому колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду посилається на пункт 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також на пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», і зазначає про те, що ОСОБА_3 подає позов як фізична особа, а, враховуючи роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, цей спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Поряд із цим, враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_3 ґрунтуються і відносяться до його прав як засновника юридичної особи, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вказує на те, що такі справи відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України підвідомчі господарським судам.

Тобто вказана суперечливість, яка, на думку Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, міститься у постановах пленумів вищих судів цивільної та господарської юрисдикції, в яких по різному узагальнено практику застосування статті 1, пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 15 ЦПК України та частини третьої статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України), не забезпечує однакового застосування вказаних норм права при вирішенні справ, у зв'язку із чим свідчить про існуваннявиключної правової проблеми стосовно предметної юрисдикції, яка впливає на формування єдиної правозастосовної практики й передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду вважає такі висновки про наявність підстав для передачі справи на розгляд згідно з частиною п'ятою статті 403 ЦПК України передчасними та недостатньо обґрунтованими.

Виключна правова проблема як така має оцінюватися з врахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний вимір відбиває той факт, що вона наявна не в одній якійсь конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання щодо якого постає проблема невизначеності.

Європейський суд з прав людини дотримання принципу правової визначеності пов'язує з забезпеченням єдності судової практики. Однак він не наполягає на її незмінності, оскільки неспроможність забезпечити динамічний та еволюційний підхід у тлумаченні може призвести до ризику створення перепон при проведенні реформ або запровадженні покращень. Разом з тим наявність глибоких та довгострокових розходжень в судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх, все ж таки призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

При визначенні того, чи наявність конфліктуючих судових рішень у подібних справах суперечить принципу правової визначеності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року враховується: 1) наявність «глибоких та довгострокових розходжень» у відповідній судовій практиці національних судів; 2) чи передбачає національне законодавство механізми подолання таких розбіжностей та 3) чи були такі механізми запроваджений і, якщо так, то чи були вони ефективні.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 травня 2018 року відсутні посилання на конкретні справи, або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що передача цієї справи до Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду вважає безпідставними та необґрунтованими посилання колегії суддів Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду на неоднозначність роз'яснень, викладених у вищезгаданих постановах пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Вищого господарського суду України, з огляду на те, що з метою вирішення питань, пов'язаних із забезпеченням єдності судової практики в контексті застосування положень статті 1, пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 15 ЦПК України та частини третьої статті 167 ГК України,викладені у них висновки зводяться до того, що при віднесенні конкретної справи до юрисдикції господарських судів визначальним є саме встановлення між сторонами характеру корпоративних правовідносин, що виключає вирішення такого спору у порядку цивільного судочинства незалежно від суб'єктного складу осіб, які беруть участь у справі.

Саме такі висновки містяться також й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року № 12-79гс18 і від 30 травня 2018 року № 12-100гс18.

За викладених обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття справи до розгляду та повертає її на розгляд Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статями 403, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Колективного підприємства «Володимирецький агропромбуд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_71), ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_72, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції, про визнання права, зобов'язання вчинити певні дії, скасування протоколів загальних зборів підприємства та державної реєстрації змін до правовстановлюючих документів та за зустрічним позовом ОСОБА_59 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_74, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_61, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_73, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_75, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року - повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. С. Золотніков О. С. Ткачук

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська