Номер провадження: 22-ц/785/613/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Урум Т.В.,

учасники справи:

позивач - Одеська міська рада

відповідач - Держ.реєстратор прав на нерухоме майно КП Новоселівської СР"Регіональне бюро державної реєстрації"

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2017 року у складі судді Сувертак І. В.,

в с т а н о в и л а:

10.08.2017 року Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Щеплоцької Христини Богданівни, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності та знесення об'єкта самочинного будівництва (а.с.3-12).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.66).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (а.с.78-80), якою просить ухвалу суду скасувати та направити до того ж суду для вирішення питання про повернення позовної заяви позивачу.

При цьому посилається на те, що судом першої інстанції не дотримано вимоги до підсудності при прийнятті справи до свого провадження, оскільки, позивачем помилково зазначено його місце реєстрації по АДРЕСА_2 оскільки він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, тому, враховуючи адреси місця проживання та місцезнаходження відповідачів, справа може бути підсудна або Комінтернівському районному суду Одеської області або Березівському районному суду Одеської області.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність). Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Згідно з ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 цього Кодексу.

Статтею ст.114 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції правильно встановив, що позовна заява підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки спір стосується нерухомого майна, розташованого на території Суворовського району м.Одеси.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на теперішній час він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки за умов існування підстав застосування виключної підсудності, решта доводів на суть процесуальної дії не впливає.

Таким чином, твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними та, виходячи зі змісту наведених вище норм процесуального права, у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для передачі справи на розгляд до іншого суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: