Справа № 755/4907/18
"31" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Арапіної Н.Є.,
з секретарем Рудь Н.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1. З січня 2015 року відповідач не вносить плати за отриманні послуги з постачання гарячої води та за послуги з централізованого опалення, внаслідок чого станом на 01 січня 2018 року утворилась заборгованість за отриманні послуги з централізованого опалення у розмірі 16 482,78 грн. та заборгованість за послуги постачання гарячої води у розмірі 23 353,99 грн., крім цього інфляційні втрати та три відсотки річних за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 9 900 грн. 26 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість за отриманні послуги з централізованого опалення у розмірі 16 482,78 грн. та заборгованість за послуги постачання гарячої води у розмірі 23 353,99 грн., інфляційні втрати та три відсотки річних за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 9 900 грн. 26 коп.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання".
Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідач є споживачем послуги з постачання гарячої води та послуг з централізованого опалення,, які постачає позивач за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 січня 2018 року у відповідача виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за отриманні послуги з централізованого опалення у розмірі 16 482,78 грн., заборгованості за послуги постачання гарячої води у розмірі 23 353,99 грн., інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 9 900 грн. 26 коп. (а.с. 5, 10).
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 січня 2018 року у розмірі 16 482,78 грн. та заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води станом на 01 січня 2018 року у розмірі 23 353,99 грн.
Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.
Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Такі ж вимоги зазначені і в п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.
Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01 січня 2018 року утворилася заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 16 482,78 грн. та заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води у розмірі 23 353,99 грн.
Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 січня 2018 року у розмірі 16 482,78 грн. та заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води станом на 01 січня 2018 року у розмірі 23 353,99 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 8 333,30 грн. та три відсотки річних за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 1 566,96 грн.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр».
При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.
На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.
Тому за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг з постачання гарячої води за період з січня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 8 333,30 грн.
Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке.
За прострочення зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг з постачання гарячої води за період з січня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 1 566,96грн.
Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 8 333,30 грн. та трьох відсотків річних за період з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 1 566,96 грн. підлягають задоволенню.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1762 грн. 00 коп.
Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 1762 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва або до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03 серпня 2018 року.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», , юридична адреса: 04050, мул. Мельникова, 31, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Н.Є.Арапіна