Справа № 523/9405/17
Провадження №2/523/2030/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Юденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «МТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про визнання недійсним договору іпотеки,-

Встановив:

ПАТ «МТБ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу від 22.10.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 22.10.2015р. та зареєстрований у реєстрі за № 2229 - недійсним;визнати договір іпотеки від 13.04.2017р., укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Одеськогоміського нотаріального округу ОСОБА_4 13.04.2017р., серія та номер 574 - недійсним;визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію іпотеки, номер запису 19975477 від 13.04.2017р., індексний номер рішення 34778180 від 13.04.2017р.; зобовязати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 внести до Державного реєстру іпотек запис про скасування державної реєстрації іпотеки, номер запису 19975477 від 13.04.2017р., індексний номер рішення 34778180 від 13.04.2017р.;визнати протиправним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію заборони ш нерухоме майно на підставі договору іпотеки, номер запису 19975992 від 13.04.2017р., індексний номер рішення 34778831 від 13.04.2017р.; зобовязати Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про скасування державної реєстрації заборони на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, номер запису 19975992 від 13.04.2017р., індексний номер рішення 34778831 від 13.04.2017р.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2011р. було задоволено позов ПАТ «МАРФІН БАНК» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2013р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2011р. залишено без змін.

ПАТ «МАРФІН БАНК» отримало виконавчі листи та звернувся до виконавчої служби для примусового виконання рішення.

Постановою ВП №38060303 від 03.06.2013р., винесеної старшим державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_9 було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

Незважаючи на існування заборони про відчуження між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 31.07.2013р. було укладено договір купівлі-продажу квартири №1 в м. Одесі, по вул. Ак. Заболотного, 45, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_8

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2016р. укладений договір купівлі-продажу квартири №1 в м. Одесі, по вул. Ак. Заболотного, 45 було визнано недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.03.2017р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2016р. було залишено без змін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2014р. за заявою ПАТ «МАРФІН БАНК» вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту квартири №1 в м. Одесі, по вул. Ак. Заболотного, 45.

Ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2014р. про накладення арешту була відправлена до Реєстраційної служби ОМУЮ, що підтверджується супровідним листом від 17.02.2014р.

22.10.2015р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу продажу квартири №1 в м. Одесі, по вул. Ак. Заболотного, 45, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та відповідно до ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №46112257, зареєстровано право власності вищевказаної квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_2

13.04.2017 р. між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, серія та номер 574, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Позивач вказує про те, що вищевказані договір купівлі-продажу та договір іпотеки укладені неправомірно, з порушенням чинного законодавства та мають бути визнані недійсними з наступних підстав.

Встановлені ухвалою суду обмеження не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачене Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про існування у відповідача права вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно йому було відомо.

При укладанні договору купівлі-продажу продажу квартири №1 в м. Одесі, по вул. Ак. Заболотного, 45, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 22.10.2015р. та при укладанні договору іпотеки, серія та номер 574 від 13.04.2017р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 були порушені вимоги ст. 203 ЦК України і відповідно до ст. 215 ЦК України, вищевказані договори повинно бути визнано судом недійсними за позовною заявою саме ПАТ «МАРФІН БАНК», в звязку з тим, що Банк є заінтересованою особою.

Вищевказаними діями відповідачів були порушені майнові права та інтереси ПАТ «МАРФІН БАНК» на здійснення стягнення із ОСОБА_8 суми боргу за виконавчим документом, а ОСОБА_1 на день укладення Договору купівлі-продажу квартири та ОСОБА_2, ОСОБА_3 на день укладання договору іпотеки за наявності арешту, не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності, тому як їм було відомо про існування Ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2014р. про накладення арешту на квартиру, ОСОБА_1 повідомлялась про судові засідання при розгляді справи в суді першої інстанції, крім того її інтереси представляв адвокат, який знайомився з матеріалами справи, представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 приймав участь у суді апеляційної інстанції, знайомився з матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_1, приватний нотаріус ОСОБА_4 та третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.11.2011 року, позов ПАТ "ОСОБА_10 ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 1880 від 18 .10.2005 року , з додатковими угодами № 1 від 25 липня 2006 року, № 2 від 10 квітня 2007 року, № З від 7 листопада 2007 року, № 4 від ЗО вересня 2008 року, № 5 від ЗО липня 2009 року , № 6 від 14 травня 2010 року в сумі - 185249,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.07.2011 року становить 1476899,80 грн ., в тому числі: заборгованість за кредитом -160000,00 доларів США ,що за курсом НБУ станом на 04.07.2011 року становить 1275600,00 грн., за відсотками- 25249,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.07.2011 року становить 201299,80 грн..заборгованість за пенею-10322,23 грн., заборгованість за пенею за несплату процентів 7538,48 грн. .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Марфін Банк» держмито в сумі 850,00 грн. , 60,00 грн. витрати на інформаційне - технічне забезпечення.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк»держмито в сумі 850,00 грн. , 60,00 грн. витрати на інформаційне - технічне забезпечення.

Рішення набрало законної сили 06.12.2011 року (а.с.10-11);

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.02.2013 року, апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилено (а.с.12-14);

Постановою Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 03.06.2013 року, з метою забезпечення виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 25.11.2011 року, накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_8, ОСОБА_7 (а.с.15);

Відповідно до ОСОБА_7 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №4534138 від 07.06.2013 року, Постанова Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 03.06.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зареєстрована в державному реєстрі 07.06.2013 року (а.с.16-17);

31 липня 2013 року ОСОБА_8 і ОСОБА_1, яка діяла за згодою свого піклувальника ОСОБА_11, з дозволу органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (розпорядження від 31 липня 2013 року № 411), уклали договір купівлі-продажу трикімнатної житлової квартири АДРЕСА_2, посвідчений державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 3-1487, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 1951401 (а.с.18-20);

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 17.02.2014 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.21);

22 жовтня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, уклали договір купівлі-продажу трикімнатної житлової квартири АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2229, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 11708055 (а.с.23-24);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 21.04.2016 року,позовну заяву ПАТ «Марфін Банк» задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу від 31.07.2013 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_4, посвідчений державним нотаріусом Другої одеської нотаріальної контори ОСОБА_12 31.07.2013 року та зареєстрований у реєстрі за №3-1487 недійсним (а.с.27-33);

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.03.2017 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 ОСОБА_13 відхилено.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_8, ОСОБА_1, треті особи державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним залишено без змін (а.с.34-41);

Відповідно до письмової довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 19.06.2017 року, квартира АДРЕСА_5 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.42-43);

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.04.2017 року, відкрито касаційне провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_8, ОСОБА_1, треті особи державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним (а.с.87-88);

Відповідно до ст.655, ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва нотаріус має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, здійснює пошук у ньому відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обєкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту.

У пп. 2.1, 2,4 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна, а також відсутність обтяження нерухомого майна іпотекою, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.4 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14 грудня 2012 року № 1844/5, пошук записів про обтяження речових прав на нерухоме майно у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек здійснюється за такими ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи (особи, щодо майна якої встановлено обтяження/боржника), зокрема, для фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства) прізвище, імя та по батькові, податковий номер (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття РНОКПП (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України).

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

За змістом положень ПК України та Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, РНОКПП зберігається за платником податків протягом усього життя та не змінюється протягом усього періоду перебування на обліку в контролюючих органах такого платника податків, за винятком якщо після видачі облікової картки платника податків встановлені порушення чи неточності при формуванні реєстраційних номерів.

Із витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 07 червня 2013 року №4534138 вбачається, що 07 червня 2013 року внесено запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_14, РНОКПП НОМЕР_1. Відомості про предмет обтяження - все нерухоме майно (а.с.16).

Судом встановлено про те, що під час посвідчення угоди нотаріусом належним чином не було перевірено по Єдиному реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна наявність обтяжень майна.

Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України (далі ЦК України), іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у звязку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Той факт, що навіть якби, встановлені постановою державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції обмеження не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про те, що відповідач має право вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену заборону відчужувати майно відповідачу було відомо.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-2552цс16 від 18.01.2017 року, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування.

При таких обставинах, позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» про визнання недійсним договору іпотеки задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, про те, що позивач ПАТ «МТБ Банк» не надав суду доказів в обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки. Позивачем не надано до суду самого оспорюваного договору, або заяви про його витребування.

Також, суд вважає, що позивач ПАТ «МТБ Банк» не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» в частини визнання договору іпотеки недійсним задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів, в рівних частинах з кожного, судові витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 600 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» () до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:6, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (АДРЕСА_6), третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (м.Одеса, вул. Балківська, б.31, прим.102) про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про визнання недійсним договору іпотеки задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу від 22.10.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 22.10.2015р. та зареєстрований у реєстрі за № 2229 - недійсним.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:6, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ПАТ «МТБ Банк» () судовий збір у розмірі по 533 гривень з кожного.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 11.07.2018 року.

Суддя Аліна С.С.