Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/556/18
Провадження № 6/670/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці подання начальника Віньковецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Віньковецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернулась до суду із поданням, у якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, смт.Віньківці вул. 3аславська, 29, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчими листами за № 670/373/16-ц від 08.08.2016 року про стягнення 551,20 грн. судових витрат та 6983,00 грн. відшкодування завданих збитків.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні Віньковецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів за № 670/373/16-ц виданих 08.08.2016 року про стягнення 551,20 грн. судових витрат та 6983,00 грн. відшкодування завданих збитків на користь ОСОБА_3.

06.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за наслідком якого складено акт державного виконавця від 22.02.2017 року та відібрано пояснення у матері ОСОБА_2, у якому остання повідомила, що її син за цією адресою не проживає.

Ухвалою Віньковецького районного суду № 670/373/16-ц від 11.05.2017 року ОСОБА_2 оголошено у розшук. 12.03.2018 року заявою стягувача ОСОБА_3 повідомлено, що боржник виїжджає за межі кордону України. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 10.05.2018 року повідомлено про те, що ОСОБА_2, перетинав державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 04.04.2018 року, ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FS № 520312, виданим 25.10.2017 органом видачі 6815. 25.05.2108 року ОСОБА_2 до Віньковецького районного відділу державної виконавчої служби подав декларацію про доходи та пояснення щодо невиконання рішення суду. Одночасно був повідомлений про застосування щодо нього заходу примусового виконання рішення як то обмеження у праві виїзду за межі країни.

Державний виконавець зазначає, що рішення боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити від 21.05.2018 року майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Начальник Віньковецького районного державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала до канцелярії суду клопотання, у якому просила судове засідання проводити за її відсутності, подання задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, доходить такого.

Судом встановлено, що на виконанні у Віньковецькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 56806491 з виконання виконавчих листів за № 670/373/16-ц виданих 08.08.2016 року про стягнення 551,20 грн. судових витрат та 6983,00 грн. відшкодування завданих збитків з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3.

Згідно сформованої інформаційної довідки від 21.05.2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості відносно боржника відсутні.

Відповіддю на запит ДФС України від 21.05.2018 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває та щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, і сум утриманого з них податку в ДРФО інформація щодо боржника відсутня.

Згідно інформації УПФУ від 21.05.2018 року боржник не перебуває на обліку як отримувач пенсії та не працює за трудовим та цивільно-правовими договорами, відомості про останнє місце роботи відсутні.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 21.05.2018 року інформація про зареєстровані авто боржника відсутні.

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України листом від 26.04.2018 року № 14/2-32/2776 повідомлено про те, що боржник 11.04.2018 року перетинав кордон України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтею 6 якого встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як встановлено ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В поданні державний виконавець зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, та згідно інформаційних довідок у нього відсутнє майно.

Однак, на думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні від його виконання, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Викладені вище факти дають суду підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_2 має невиконане зобовязання. Проте, суду не представлено, а судом в ході розгляду справи не здобуто жодного доказу того, що боржник ухиляється від його виконання і інші виконавчі дії державного виконавця з примусового виконання зобовязань є безрезультатними.

З урахуванням положень вищенаведених нормативних актів, право громадянина України на виїзд за межі України може бути обмежене за поданням державного виконавця у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: державним виконавцем не надано доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов'язання, не підтверджено і тих обставин, що боржник має намір покинути територію України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржником від виконання судового рішення.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 260, ст. 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Віньковецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд Хмельницької

області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Волкова