Провадження № 2/369/961/18
23.05.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Раситюк М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 27 серпня 2005 року між нею та Відповідачем було укладено шлюб, який 25 серпня 2016 року було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Від цього шлюбу мають двоє малолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Діти на сьогоднішній день проживають разом з нею.
З вересня 2014 року вони спільно не проживають і фактично припинили шлюбні відносини. Причиною припинення сімейних стосунків стала відмова відповідача від спільного проживання, подальшого продовження шлюбних відносин та ведення господарства. Ситуація ускладнилася тим, що з липня 2014 року вона змушена була переїхати до Київської області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області де вона проживала, з метою збереження життя та здоров'я своїх дітей та себе. Відповідач же відмовився від спільного проживання зі своєю сім'єю, що у подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та сімейного бюджету. З цього часу її відносини з Відповідачем майже припинилися. Матеріальної та іншої допомоги на утримання дітей він не надає та не намагається надати.
Після розірвання шлюбу діти залишилася проживати разом з нею, перебувають на повному її утриманні. Діти отримують належне матеріальне забезпечення, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (додається).
З моменту розірвання шлюбу, як і до цього часу Відповідач зовсім не цікавився життям та здоров'ям своїх доньок, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні, не кажучи вже про надання матеріальної допомоги на їх утримання. За період навчання дітей в Гореницькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Відповідач жодного разу не цікавився навчанням та поведінкою дочок, що підтверджується відповідною довідкою, наданою директором школи (додається). Перешкод для спілкування Відповідача з дітьми та заборони побачень з ними ніхто не чинив.
Враховуючи те, що Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та дітей, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на нього законом.
На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 22 серпня 2016 року орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області) дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав Відповідача, відносно його малолітніх дітей (висновок додається).
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Враховуючи те, що на сьогоднішній день їй не відомо про місце роботи Відповідача та загальну суму отримуваних ним щомісячних доходів, вважаю за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, згідно з вимогами ст. 184 СК України у загальному розмірі 2000 (дві тисячі) грн. (по 1000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття).
На підставі вищевказаного просила суд позбавити ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на мою користь кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття та судовий збір.
У судове засідання позивачка до суду не з»явилась, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позов підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Представник служби у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської РДА в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2005 року між нею та Відповідачем було укладено шлюб, який 25 серпня 2016 року було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. Від цього шлюбу мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти на сьогоднішній день проживають разом з нею.
З вересня 2014 року вони спільно не проживають і фактично припинили шлюбні відносини. Причиною припинення сімейних стосунків стала відмова відповідача від спільного проживання, подальшого продовження шлюбних відносин та ведення господарства. Ситуація ускладнилася тим, що з липня 2014 року вона змушена була переїхати до Київської області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області де вона проживала, з метою збереження життя та здоров'я своїх дітей та себе. Відповідач же відмовився від спільного проживання зі своєю сім'єю, що у подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та сімейного бюджету. З цього часу її відносини з Відповідачем майже припинилися. Матеріальної та іншої допомоги на утримання дітей він не надає та не намагається надати.
Згідно висновку Києво - Святошинської РДА Київської області від 04.09.2017 року, щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та піклування Києво-Сятошинської РДА Київської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п. 16 вказаної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Дане стверджується копіями свідоцтва про народження, копії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, висновком Києво - Святошинської РДА Київської області від 04.09.2017 року, щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, характеристикою ОСОБА_1, актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї, довідкою директора Гореницької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів.
Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок від 04.09.2017 року Києво-Святошинської РДА Київської області щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Таким чином, діючи виключно в інтересах дитини, а також те, що відповідач ухиляється від обов'язку щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, чим завдає їм сильних моральних переживань та страждань, завдає шкоди їхньому психологічному здоров'ю, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на зазначене, так як відповідач ухиляється від утримання дитини, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги і в цій частині, стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. на кожну дитину окремо, щомісячно з 24.10. 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 704,8 грн.
Керуючись ст. 164,165,166, 171, 180-182 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 10-13,141,206,259,263-265,268,430 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. на кожну дитину окремо, щомісячно з 24.10. 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі судового збору (640 грн.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.Я. Волчко