справа №176/1263/18
провадження №2/176/763/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3, померлого 25 серпня 1999 року.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 (колишня назва 50 років Комсомолу) в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

25 серпня 1990 року помер син позивачів - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири №51 будинку№9 по вулиці Ярослава Мудрого(колишня 50 років Комсомолу) в місті Жовті Води Дніпропетровської області. Дана частина квартири не була зареєстрована в бюро технічної інвентаризації,відповідно не зареєстрована в державній реєстраційній службі виконкому Жовтоводської міської ради.З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті сина позивачі звернулись до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що померлий син на час відкриття спадщини проживав не в належній йому частці квартири, тому у відповідності до ст.1272 ЦК України вони є такими що не прийняли спадщину.

За таких обставин в поданому позові позивачі просять встановити факт прийняття ними спадщини після смерті сина ОСОБА_3, який помер 25 серпня 1999 року та визнати за кожним із них право власності за законом в порядку спадкування на 1/6 частку квартири №51 будинку№9 по вулиці Ярослава Мудрого(колишня 50 років Комсомолу) в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

Позивачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у підготовче судове засідання не зявилися, подавши при цьому кожен окремо відповідні заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити під час підготовчого судового засідання.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Судом встановлено, що 25 серпня 1999 року помер ОСОБА_3, актовий запис про смерть №585 від 27 серпня 1999 року,виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводської міської ради Дніпропетровської область (а.с.7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ №215449 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1994 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира №51 будинку№9 по вулиці Козацької Слави (колишня 50 років Комсомолу) в місті Жовті Води Дніпропетровської області.(а.с.9).Отже спадковим майном після смерті ОСОБА_3М.є 1/3 частина зазначеної квартири.

Згідно копії паспорту позивачів ОСОБА_1 зареєстрований у спірні квартирі з 14 серпня 1975 року, а ОСОБА_2 з 14 листопада 1969 року, даний факт також підтверджується довідкою про склад сімї виданої виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради.Таким чином позивачі фактично володіють квартирою №51 в будинку №9 по вулиці Козацької Слави, оскільки проживали в квартирі до смерті сина та після його смерті (а.с.13,15,19).

Згідно до п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР.

В п.2 зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Отже, на момент відкриття спадщини після померлого 25 серпня 1999 року ОСОБА_3 , діяли норми Цивільного кодексу України, прийнятого 18.07.1963 року.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків , коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином , при розгляді даної справи суд керується нормами ЦК УРСР, в редакції дії закону 1963 року.

Щодо оформлення спадщини, яка складається з 1/3 частину квартири №51 будинку№9 по вулиці Ярослава Мудрого(колишня 50 років Комсомолу) в місті Жовті Води Дніпропетровської області позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріусу Жовтоводської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 06 червня 2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 з слідуючих підстав:пропуску 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та у звязку з не встановленням факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно п.3 ст.1268 ЦК України (а.с.12).

Як вбачається повідомлення завідувача Жовтоводської державної нотаріальної конторою ОСОБА_5, після смерті 25 серпня 1999 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за адресою: місто Жовті Води вулиця Володимира Великого, будинок №83, до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, на підставі його заяви заведена спадкова справа №167/2018.Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю не видавалось.(а.с.31).

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і збоку матері (друга черга) (ст.ст.529, 530 ЦК 1963 р.).

Частина 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. встановлює, правило - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою, або застереженням.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 р., який був чинний на момент відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:

- фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;

- подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.

Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею.

Відтак, з огляду на зазначену правову норму для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.

Зважаючи не те, що позивачі в силу ст.529 ЦК УРСР були спадкоємцями майна першої черги за законом після смерті їх сина вони прийняли спадщину після смерті сина, фактично вступивши в управління та володіння майном, а тому набули право власності на 1/3 частини квартиру в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3, померлого 25 серпня 1999 року, що ґрунтується на законі який діяв на час виникнення у позивачів права на спадщину.

Враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що позивачі прийняли спадщину після смерті свого сина, а саме 1/3 частину (по 1/6 частини кожний) квартири №51 будинку№9 по вулиці Ярослава Мудрого(колишня 50 років Комсомолу) в місті Жовті Води Дніпропетровської області, а тому є підстави для визнання за позивачами права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті сина в звязку із чим поданий позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 529, 530,548, 549 ЦК УРСР, положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, ст.ст. 12,81,258-259,263-265,352,354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті сина ОСОБА_3, померлого 25 серпня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 після смерті 25 серпня 1999 року сина ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 після смерті 25 серпня 1999 року сина ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська