Справа № 361/3162/18
Провадження № 6/361/137/18
У Х В А Л А

03 cерпня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Радзівіл А.Г.,

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за поданням державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року державний виконавець Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорту. Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження № 54124453 з виконання виконавчого напису № 9406 виданого 26 жовтня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк боргу у розмірі 55994 грн. 81 коп.

Державний виконавець вказує на те, що на день звернення до суду із вказаним поданням боржник заборгованість перед банком не погасив.

В судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Боржник ОСОБА_2 подав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, як додаток подав копію додаткової угоди № 1 від 26 липня 2018 року до кредитного договору № б/н від 28 квітня 2011 року, а також квитанції від 27 липня 2018 року про сплату боргу в розмірі 69989 грн. 12 коп. та від 27 липня 2018 року про сплату виконавчого збору на суму 5868 грн. 48 коп.

Суд, вивчивши письмові матеріали подання, заяву та подані боржником ОСОБА_2 квитанції про сплату боргу та виконавчого збору, дійшов висновку про те, що в задоволенні подання слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння ( дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 441 ЦПК України.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Зважаючи на те, що боржником ОСОБА_2 на час проведення судового розгляду справи та до винесення відповідного рішення, заборгованість перед банком погашена, про що подані відповідні докази (квитанції), суд дійшов висновку, що будь яких правових підстав застосовувати до боржника заборону на тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є не доцільним та не обґрунтованим, тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, п. 18 ч. 3 ст. 11, ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.