Ухвала

13 липня 2018 року

м. Київ

справа № 2004/2-161/11

провадження № 61-38644 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 рудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк», Інспекція з питань захисту прав споживачів в Харківській області, про визнання договору кредиту недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк», про визнання договору поруки недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк», про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі

4 212,33 дол. США. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25 червня 2013 року, у зв'язку з продажем ПАТ «УкрСиббанк» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») права вимоги за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» було залучено у якості правонаступника позивача.

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного комерційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), в якому після уточнення позовних вимог просив визнати недійсним договір №0 від

23 травня 2007 року про надання споживчого кредиту в сумі 8 015,00 дол. США та заставу транспортного засобу, припинивши виконання зобов'язань за цим договором, визнати, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 23 травня 2007 року було укладено правочин про надання позики в національній валюті в сумі 40 075,00 грн.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки № П-1/0 від 23 травня

2007 року, укладеного з нею, з підстав того, що указаний договір поруки вона не підписувала.

ОСОБА_1 також звернувся до суду з зустрічним позовом до

ПАТ «УкрСиббанк» та після уточнення вимог просив визнати припиненою поруку відповідно до договору № П-2/0 від 23 травня 2007 року, посилаючись на те, що ПАТ «УкрСиббанк» самостійно, не повідомляючи його як поручителя, всупереч нормам діючого законодавства, поступово збільшив розмір процентної ставки з 13 процентів до 36 процентів, чим змінив основні договірні зобов'язання між банком та позичальником, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25 червня

2013 року ПАТ «Дельта Банк» залучено у якості третьої особи за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня

2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом в сумі 67 005,61 грн, прострочену заборгованість за кредитом в сумі 32 019,00 грн, прострочену заборгованість по відсоткам в сумі 15 604,97 грн, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 579,21 грн та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в сумі 210,68 грн, а всього 115 419,47 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № П-1/0 від 23 травня 2007 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненою поруку відповідно до договору № П-2/0 від

23 травня 2007 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційні скарги представника ПАТ «Дельта Банк» - Богоноса М. О., представника ПАТ

«УкрСиббанк» - Артюхової О. П. залишено без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня

2017 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом в сумі 110 356,20 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 005,61 грн, простроченої заборгованості за кредитом у розмірі

32 019,00 грн, простроченої заборгованості по процентам у розмірі 10 541,55 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 579,21 грн та процентам у розмірі 210,68 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення Богодухівського районного суду Харківської області від

19 грудня 2017 року залишено без змін.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня

2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня

2018 року в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». До касаційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року, оскільки оскаржувану постанову апеляційного суду він отримав лише 11 червня 2018 року при зверненні до суду першої інстанції.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня

2018 року. У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просило поновити строк на касаційне оскарженні указаних вище судових рішень, оскільки копію постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» отримало лише 24 травня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Ураховуючи те, що указані ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» причини пропуску процесуального строку є поважними, на їх підтвердження надано відповідні докази, клопотання про його поновлення підлягають задоволенню на підставі статей 127, 390 ЦПК України.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вони подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 оскаржує рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року в частині вирішення позову ПАТ«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ПАТ «Дельта Банк», Інспекція з питань захисту прав споживачів в Харківській області, про визнання договору кредиту недійсним.

Зі змісту касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» убачається, що заявник оскаржує зазначені судові рішення також в частині вирішення зустрічних позовів

ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ПАТ «Дельта Банк», про визнання договору поруки недійсним, та ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ПАТ «Дельта Банк», про визнання поруки припиненою.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором складає 4 212,33 дол. США, що станом на 13 липня 2018 року становить 110 489,42 грн. Указана сума станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762,00*100=176 200,00), а тому справа в частині вирішення позову ПАТ«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є малозначною в силу вимог закону.

Предметом позову ОСОБА_1, а також зустрічних позовів ОСОБА_2, ОСОБА_1 є немайнові вимоги про визнання договору кредиту недійсним, визнання договору поруки недійсним, визнання поруки припиненою.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необгрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа в частині вирішення позову ОСОБА_1, а також зустрічних позовів ОСОБА_2, ОСОБА_1 не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762,00*500%=881 000,00) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а тому є справою незначної складності.

Ураховуючи наведене, зазначена справа, як в частині вимог позову ПАТ «Дельта Банк», так і в частині вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1 є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, статтею 390, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 та Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» строк на касаційне оскарження рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 рудня 2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 рудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк», Інспекція з питань захисту прав споживачів в Харківській області, про визнання договору кредиту недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк», про визнання договору поруки недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк», про визнання поруки припиненою відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявникам.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик