САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/619/18
Провадження №2/726/207/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.06.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він, є власником будинку № 7, що знаходиться по вул. Калинівській у м. Чернівці, це підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, виданим 29 грудня 1972 року 2-ою Чернівецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4752.

Зазначає, що право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Чернівецькому міжміському бюро технічної інвентаризації 15.01.1973 року.

Вказує на те, що на теперішній час вищевказаний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами належить йому на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119236072 від 02.04.2018 р.

Зазначає, що 09 вересня 2000 року його донька ОСОБА_4 одружилася з ОСОБА_3. Після одруження взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_5.

Вказує на те, що 19 лютого 2001 року за його згодою у вищевказаному будинку ОСОБА_3, був зареєстрований .

Зазначає, що 16 серпня 2011 року шлюб між донькою ОСОБА_5В та ОСОБА_3 був розірваний на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці

Вказує на те, що на даний час в будинку проживають донька - ОСОБА_6 (колишня ОСОБА_4, ОСОБА_5) ОСОБА_7 та онуки - ОСОБА_6, ОСОБА_8.

Зазначає, що відповідач не проживає в даному будинку з моменту розірвання шлюбу із його донькою, тобто з серпня 2011 року, особисті речі відповідача в ньому відсутні.

Вказує на те, що при неодноразових усних проханнях відповідач відмовлявся добровільно знятись з реєстрації місця проживання. На даний час місце перебування відповідача йому не відоме, його місце проживання він не знає, телефонний номер відповідач змінив.

Зазначає, що відповідач був відсутній навіть не те що більше року, а більше шести років у згаданому вище будинку.

Просить суд, визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування будинком № 7, що знаходиться по вул. Калинівській у м. Чернівці.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав заяву про те, що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Справа підлягає розгляду в заочному порядку у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, видане 29 грудня 1972 року 2-ою Чернівецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4752 ОСОБА_2, є власником будинку № 7, що знаходиться по вул. Калинівській у м. Чернівці,

Судом встановлено, що право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Чернівецькому міжміському бюро технічної інвентаризації 15.01.1973 року.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119236072 від 02.04.2018 р. житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами належить на праві приватної власності ОСОБА_2,

Судом встановлено, що відповідно до довідки - виписка № 1211 з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію, видана ПП «Садгора-Сервіс» 05.03.2018 р. 19 лютого 2001 року за згодою ОСОБА_2 у вищевказаному будинку № 7, що знаходиться по вул. Калинівській у м. Чернівці, був зареєстрований ОСОБА_3

Судом встановлено, що відповідно до рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.08.2011 р. шлюб між ОСОБА_5В та ОСОБА_3 був розірваний.

Судом встановлено, що відповідно до довідки виписки з домової книги про склад сімї на реєстрацію №1211 від 05.03.2018 року в будинку проживають ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судом встановлено, що відповідно до акту № 46 від 06.03.2018 р ОСОБА_3 за місцем його реєстрації з 2011 року зі слів сусідів не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6,

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р. зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради за зверненням заінтересованої особи на підставі відповідного рішення суду, що набрало законної сил про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 319, 405 ЦК України, ст..ст. 263-265, 281-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування будинком № 7, що знаходиться по вул. Калинівській у м. Чернівці, 58020.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстроване місце проживання: 58020, м. Чернівці, вул. Калинівська, буд. 7, РНОКПП: НОМЕР_1, понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704.80 (сімсот чотири грн.) 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_10