АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/978/18 Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючої Нерушак Л.В.

Суддів Карпенко О.В., Василенко Л.І.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3;

відповідач ОСОБА_4;

особа, що подає апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25.04.2018 року, ухваленої під головуванням судді Побережної М.П. 25.04.2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу, - :

в с т а н о в и в :

23.04.2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, який складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м, вартістю 415 494,00 грн., сараю літ. «Б», площею 40,7 кв. м, вартістю 31 951,00 грн., гаража літ. «Б», площею 12,6 кв. м, вартістю 12 721,00 грн., літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв. м, вартістю 19 255,00 грн., погреба «п/д», площею 24,9 кв. м, вартістю 29 627 грн., на загальну суму 509 048,00 грн.

Із позовною заявою до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява від ОСОБА_3 про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходів по забезпеченню позову, та до розгляду справи по суті накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, яке складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м., сараю літ. «Б», площею 40,7 кв. м., гаража літ. «Б», площею 12,6 кв. м., літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв. м., погреба «п/д», площею 24,9 кв. м. та заборонити ОСОБА_4 та його представникам вчиняти будь-які дії пов'язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов'язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26.

25.04.2018 року ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, яке складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м., сараю літ. «Б», площею 40,7 кв. м., гаража літ. «Б», площею 12,6 кв. м., літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв. м., погреба «п/д», площею 24,9 кв. м.

Заборонено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, корпус Б, кв. 1, м. Христинівка, Черкаської області, паспорт серії СН № 331907, виданий Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 19.11.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, інші відомості про особу суду не відомі, та його представникам вчиняти будь-які дії пов'язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов'язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_4, ОСОБА_5 оскаржили ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 зазначають, що заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України. В порушення вимог даної статті не зазначені паспортні дані ОСОБА_4, відсутній номер облікової картки платника податків, також в ухвалі не зазначено, хто є власником житлового будинку з надвірними спорудами в м. Шпола, вул. І. Фефера 26. Особи, які подали апеляційну скаргу зазначають, що в ухвалі взагалі відсутні дані про ціну позову, які відзначають, що ціна позову не може бути менша за 40000 дол. США. Також вказують, що в ухвалі не наведено обґрунтування необхідності забезпечення позову, а тому судом не виконані керівні роз`яснення, які наведені в п.п.4,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року. Судом не враховано, що відповідно до вимог ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять ухвалу Шполянського районного суду від 25.04.2018 року про забезпечення позову скасувати та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддюдоповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні, виходячи з наступних підстав.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції частково, вважає його таким, що не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу домоволодіння розташованого за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Фефера, 26. Отже, предметом позову у даній справі є вимога про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу.

Апеляційний суд вбачає, що характер спірних правовідносин свідчить про наявність спору між сторонами стосовно майна, з приводу якого позивач і просить вжити заходів забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту можна визнати спів мірним із заявленими позовними вимогами у даній справі, та враховуючи наявність на даний час спору стосовно майна, в рамках даної справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви в частині накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, яке складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м., сараю літ. «Б», площею 40,7 кв.м., гаража літ. «Б», площею 12,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв.м., погреба «п/д», площею 24,9 кв.м. , оскільки невжиття заходів забезпечення щодо даного житлового будинку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Апеляційний суд, вважає за важливе відзначити, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, направлені на те, щоб забезпечити можливість виконання рішення суду, і не позбавляють власника арештованого майна користуватися ним, а лише до вирішення спору по суті обмежують його право розпорядження цим майном.

Однак, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_4 та його представникам вчиняти будь-які дії, пов`язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26., виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно розяснення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому що, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, для того, щоб було вжито заходів для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи та з позовних вимог позивача ОСОБА_3 вчинення будь-яких дій, пов`язаних з виселенням чи перешкоджанням користування житловим будинком не є предметом розгляду у даній справі, враховуючи факт, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позовними вимогами, апеляційний суд приходить до висновку, що не підлягає задоволенню вимога заявника щодо заборони ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його представникам вчиняти будь-які дії пов`язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов`язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні ухвали в частині задоволення вимоги щодо заборони ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, корпус Б, кв. 1, м. Христинівка, Черкаської області, паспорт серії СН №331907, виданий Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 19.11.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та його представникам вчиняти будь-які дії пов'язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов'язані з забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, а саме вимог ч.3 ст. 150 ЦПК України, яка визначає, що заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, то апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, вважає, що ухвала Шполянського районного суду Черкаської області від 25.04.2018 року в цій частині підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо заборони ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, корпус Б, кв. 1, м. Христинівка, Черкаської області, та його представникам вчиняти будь-які дії пов`язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов`язані з забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, лише щодо частини вимог про скасування ухвали та задоволення заяви про забезпечення позову в частині про заборону ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його представникам вчиняти будь-які дії пов'язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов'язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, відмовивши в цій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

За таких обставин, за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 528, 60 гривень, то стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає половина сплаченого розміру судового збору у сумі 264,30 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25.04.2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу змінити, скасувавши в частині заборони ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його представникам вчиняти будь-які дії пов`язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов`язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26 , та постановити в цій частині нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його представникам вчиняти будь-які дії пов`язані із виселенням ОСОБА_3 та його родини з будинку або вчиняти інші дії пов`язані із забороною чи перешкоджанням користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 половину сплаченого розміру судового збору у сумі 264,30 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлений 11. 06. 2018 року.