Провадження № 2/537/516/2018
Справа № 537/1101/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», за участю третьої особи ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 29 107 грн. 70 коп.; вирішити питання щодо розподілу витрат.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15 листопада 2017 року близько 13 год. 30 хв. на вулиці Леонова в місті Кременчуці Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1, не забезпечила його належний технічний стан в процесі руху, внаслідок чого відбулося відєднання колеса від автомобіля під час руху. В подальшому відбулося відкидання відірваного колеса на смугу зустрічного руху, де воно зіткнулося з автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався у зустрічному з ОСОБА_2 напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні ушкодження.

Позивач зазначає, що обидва водії скористалися своїм правом та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, попередньо повідомивши про це по телефону представника ПрАТ «СК «АХА Страхування», в тому числі повідомивши про обставини події та про намір скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). При цьому, в офіційний бланк вказаного повідомлення були внесені всі необхідні дані, в тому числі і щодо визнання вини одним з водіїв. Однак, як вказує позивач, наслідком розгляду складеного спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) стала відмова страхової компанії у здійсненні страхового відшкодування, викладена у листі за вих..№1940/17/21 від 05 грудня 2017 року, обґрунтуванням якої стала необхідність встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та вини, в результаті якої була встановлена їх відсутність.

ОСОБА_1 вказує, що розмір завданої йому шкоди у відповідності до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №4 від 19 січня 2018 року експерта ОСОБА_3, яке було проведено в установленому порядку, становить 29 107 грн. 70 коп.

Відповідачем відповіддю за вих..№2236/12ЦВ від 05 березня 2018 року було повторно відмовлено позивачу у здійсненні страхового відшкодування, що останній вважає порушенням вимог чинного законодавства, а також порушує його право на отримання відшкодування заподіяної шкоди, у звязку із чим позивач і вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1, а також його представник ОСОБА_4, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили їх задовольнити.

Представник відповідача, ПрАТ «СК «АХА Страхування», в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Представником відповідача, ПрАТ «СК «АХА Страхування» - ОСОБА_5, надано до суду відзив, згідно якого останній просив в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити з тих підстав, що в спільно заявленій учасниками дорожньо-транспортної пригоди події була відсутня можливість встановити факт настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_6 та її вини (у формі умислу або необережності) в заподіянні шкоди, оскільки вона не мала можливості передбачити шкідливі наслідки своєї діяльності чи бездіяльності, у звязку із чим відсутня цивільно-правова відповідальність останньої, що є обовязковою умовою визнання події страховою та здійснення виплати страхового відшкодування, не зважаючи на складання «Європротоколу». Таким чином, як вважає представник відповідача, у звязку із відсутністю та не настанням страхового випадку АТ «СК «АХА Страхування» прийнято рішення про відмову у визнанні заявленої події страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування. Також представник відповідача посилався на непідсудність розгляду справи Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області.

Третя особа, ОСОБА_2, в судовому засіданні вважала позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, підтвердивши свою вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди та, оскільки її цивільно-правова відповідальність застрахована у ПрАТ «СК «АХА «Страхування», то остання зобовязана виплатити позивачу суму страхового відшкодування за понесені матеріальні збитки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі пояснень сторони позивача та третьої особи, за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_2, приймаючи до уваги відзив представника відповідача, ПрАТ «СК «АХА «Страхуванн», ретельно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2017 року близько 13 год. 30 хв. на вулиці Леонова в місті Кременчуці Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, а саме відбулося відєднання колеса від автомобіля ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1, яке в подальшому зіткнулося з автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2.

Вказаний факт підтверджується змістом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15 листопада 2017 року та наявною у ньому схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» №№ 3045-VI від 17 лютого 2011 року було запроваджено механізм спрощеного оформлення страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) та повідомлення про його настання.

Згідно пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Згідно досліджених письмових матеріалів справи, на вимогу положень зазначених вище норм чинного законодавства, учасниками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, та направлено до ПрАТ «СК «АХА «Страхування», у якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на підставі Договору (Полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК7862641 від 30 жовтня 2017 року.

Зі змісту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 визнала свою вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Вказаною дорожньо-транспортною пригодою позивачу, ОСОБА_7, було нанесено матеріальних збитків внаслідок пошкодження його автомобіля, внаслідок чого позивач звернувся до ПрАТ «СК «АХА «Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, та відповідями за вих..№1940/17/21 від 05 грудня 2017 року та №2236/12ЦВ від 05 березня 2018 року йому було повідомлено про відсутність правових підстав для визнання заявленої події страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування по заявленому випадку у звязку із відсутністю можливості встановлення факту настання цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_2

Згідно частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівський порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та для інших осіб.

Згідно із положеннями статті 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну

третьої особи.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №4, складеного 19 січня 2018 року експертом ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 29 107 грн. 70 коп.

За викладених обставин, в судовому засіданні достовірно встановлено факт заподіяння ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 29 107 грн. 70 коп. з вини третьої особи ОСОБА_2, яка в судовому засіданні підтвердила свою вину у виникненні дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження представника відповідача, ПрАТ «СК «АХА «Страхування», щодо відсутності та ненастання страхового випадку, що стало відмовою для визнання заявленої учасниками дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування з тих підстав, що вина ОСОБА_2 не доведена, суд вважає такими, що суперечать положенням статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, які не вимагають встановлення наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а самостійне встановлення страховиком наявності або відсутності в діях особи порушень Правил дорожнього руху України не передбачено вимогами зазначених норм чинного законодавства.

Положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України".

Так, згідно із пунктом 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України", максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року становить - 50 000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи та факт заподіяння ОСОБА_2 матеріальної шкоди позивачу, який нею визнаний; приймаючи до уваги дотримання учасниками дорожньо-транспортної пригоди процедури складання спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, та враховуючи встановлений законом граничний розмір страхової суми виплати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 29 107 грн. 70 коп., розмір якої сторонами не оспорено, у звязку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки, статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце реєстрації: 39800, Полтавська область, місто Горішні Плавні, вулиця Лісна, будинок 61 А) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (місце знаходження: 04070, місто Київ вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) про стягнення страхового відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 29 107 грн. 70 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 26 липня 2018 року.

Суддя: Д.О. Зоріна