РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Андрущенка О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 14 вересня 2013 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18.12.2014 року у справі № 328/3847/14-ц відповідача ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем сина позивачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінено його прізвище на «ІНФОРМАЦІЯ_4». Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

В підготовче судове засіданні позивачка не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

В підготовче судове засіданні відповідач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 вересня 2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 вересня 2013 року. Сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_2 від 10 січня 2015 року, актовий запис № 39.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Молочанської міської ради народних депутатів № 1161 від 07.06.2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1

Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.

Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально.

Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, визнання позову відповідачем, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони наполягають на розлученні.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи позицію позивачки, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє - «ОСОБА_1».

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв'язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 14 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 26, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище залишити теперішнє - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя