Справа № 286/2362/18
УХВАЛА

11 липня 2018 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши заяву Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 Житомирської обласної ради про примусову госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку , -

ВСТАНОВИВ:

Житомирська обласна психіатрична лікарня №2 Житомирської обласної ради звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію недієздатної ОСОБА_1 до Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 без її згоди, мотивуючи тим, що остання хворіє на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, апато-дисоціативний тип дефекту, галюцинаційно-маячний синдром, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вона була поміщена до психіатричного закладу 10.07.2018 за заявою опікуна ОСОБА_2 та направленням лікаря психіатра на підставі ч.1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Оскільки, вказану норму Закону України «Про психіатричну допомогу» визнано неконституційною рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016, та зазначено про можливість здійснення госпіталізації недієздатної особи на лікування виключно за рішенням суду, тому постало питання госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Вирішуючи питання відкриття провадження встановлено, що зазначена заява не відповідає вимогам ст.340 ЦПК України.

Так, заява про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

В ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона :

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В поданій заяві Житомирська обласна психіатрична лікарня №2 Житомирської обласної ради посилається на рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016, яким було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України ,Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю та рекомендовано ОСОБА_3 України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідності до цього рішення.

Однак, до частини 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» внесено зміни Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання психіатричної допомоги» від 14.11.2017, які введені в дію 10.06.2018. Вказаною нормою, з врахуванням змін передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про згоду його підопічного на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоровя не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра".

Тобто, з внесенням змін до ч.1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу», які введені в дію 10.06.2018, та якими визначено порядок госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги, посилання на рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 є таким, що не ґрунтується на законі.

Заява не містить відомостей щодо вирішення питання відповідно до зазначеної правової норми органом опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи, тобто ОСОБА_2 і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду, а також відповідно належного обґрунтування для примусової госпіталізації.

За таких обставин, заяву слід залишити без руху до виправлення недоліків шляхом узгодження заявлених вимог з вимогами вищевказаних правових норм та їх належним обґрунтуванням; зазначенням відомостей щодо вирішення питання відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» із змінами, які введені в дію 10.06.2018, органом опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи, тобто ОСОБА_2, і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду, а також відповідно належного обґрунтування для примусової госпіталізації.

Керуючись ст.ст.185, 340 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 Житомирської обласної ради про примусову госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку залишити без руху і надати заявникові строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець