Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/2263/17 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 72 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С.,Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

виділені матеріали цивільної справи №289/2263/17 за позовом ОСОБА_1 до Макалевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 травня 2018 року, яка постановлена під головуванням судді Сіренко Н.С. в м. Радомишлі,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила забезпечити її позов до Макалевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0593 га, що належить на праві власності ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на якій розташовані будівельні матеріали, вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку. Заяву обґрунтовувала тим, що у разі вчинення відповідачем дій по реалізації земельної ділянки, виникнуть об'єктивні обставини неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову, що завдасть шкоди її правам та інтересам.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. В порядку забезпечення позову накладено арешт та заборонено відчуження земельної ділянки площею 0,0593 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на якій розташовані будівельні матеріали, вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, що входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Зазначає, що при постановленні даної ухвали суд врахував лише права позивача, а його інтереси до уваги не прийняв. Вказує що він не мав наміру відчужувати вказану земельну ділянку. Так, оголошення на сайті продажу не розміщував та вказаний в оголошенні номер телефону йому не належить, але суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув. Окрім того, вимога про визнання спадщини відумерлою не співвідноситься з правом власності на вказану земельну ділянку, яка не входить до складу спадщини, не є предметом спору та позивачем не заявлено щодо неї жодних вимог.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в задоволенні якої вона просить відмовити. Вказує, що будь-яких доказів того, що у зв'язку з застосуванням заходів забезпечення позову будуть порушені права ОСОБА_3 щодо володіння та користування спірною земельною ділянкою, ним до суду не надано. Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Виходячи з даної норми, вона не містить обов'язкової прив'язки до майна, яке є предметом спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на якій розташовані будівельні матеріали, вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, що входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, Радомишльський районний суд Житомирської області виходив із того, що невжиття даних заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень частин першої та другої ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Макалевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою. До складу спадщини після смерті ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, входять будівельні матеріали вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію.

Позивач не заявляла до ОСОБА_3 жодних вимог щодо земельної ділянки площею 0,0593 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить йому на праві власності.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, не врахував ту обставину, що за нотаріально посвідченим договором від 28 грудня 2012 року земельна ділянка була подарована ОСОБА_4 синові - ОСОБА_3, тобто вона за життя спадкодавця була відчужена останнім, а тому після відкриття спадщини у 2016 році не увійшла до складу спадщини, яку просить визнати позивач відумерлою та передати територіальній громаді. Отже, вимога про визнання спадщини відумерлою жодним чином не пов'язана з правом власності на земельну ділянку. Дане право відповідача ОСОБА_5 не оспорено у встановленому законом порядку, а відтак є непорушним.

Вирішуючи ж питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та задовольнивши її, суд першої інстанції також не пересвідчився, а чи дійсно вказана земельна ділянка є предметом спору, а відтак безпідставно прийшов до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання спадщини відумерлою.

Оскільки накладено арешт та заборонено відчужувати майно, яке не є предметом спору, то відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції, якою в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою накладено арешт та заборонено відчужувати земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1. Натомість апеляційний суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову в спосіб, який просить заявник.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 травня 2018 року скасувати.

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 10 липня 2018 року.