Провадження № 2/344/3594/18
У Х В А Л А

16 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Татарінова О.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним та відновлення становища яке існувало до порушення (реституцію).

13.07.2018 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: двохкімнатну квартиру, загальною площею 67,7кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, що належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 17.07.207 року та заборонити відповідачу ОСОБА_5 (м. Іваео-Франківськ, вул. Вербова, 32/8) та будь-яким іншим особам, підприємствам, установам, орагнізаціям вчиняти будь-які дії щодо віжчуження (в тому числі поділ, виділ, переведення в нежитлове тощо) двохкімнатної квартири загальною площею 67,7кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

Заяву мотивував тим, що відповідач може та має можливість розпоряджатись даним нерухомим майном та відчужити її на користь інших осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Спірна квартира вже була подарована третій особі ОСОБА_5 на час існування невиконаних рішень судів та арештів на майно одного із співвласників ОСОБА_4, якому дана квартири належала на праві сумісної власності. І поки буде розглядатись дана справа є всі підстави очікувати, що дана квартира буде повторно відчужена щоб унеможливити звернення на частку в ній, яка належала ОСОБА_4

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки заявником не наведено суду жодних обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного, заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150,152 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя О.А.Татарінова