Єдиний унікальний номер 229/2462/17 Номер провадження 22-ц/775/749/2018

Номер провадження 22-ц/775/749/2018 Доповідач Канурна О.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мальованого Ю.М., Санікової О.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року, ухвалену судом у складі головуючого судді Гонтар А.Л. у місті Дружківка, в справі номер 229/2462/17, за заявою ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в м. Одесі на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в м. Одесі на дії державного виконавця.

В обгрунтування заяви посилався на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 11 жовтня 2017 року Дружківським міським судом Донецької області не були розглянуті його вимоги відносно визнання рішення державного виконавця в частині постановлення в розрахунках заборгованості по аліментах від 15.02.2017 року та від 12.04.2017 року незаконним та неправомірним та скасувати його.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за скаргою ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в м. Одесі на дії державного виконавця відмовлено.

З вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року є незаконною та необґрунтованою, постановлена судом з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заявник просить апеляційний суд скасувати ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року як незаконну і необґрунтовану, постановлену з порушенням ст. ст. 17, 270, 258, 451 ЦПК України, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і скасовує право заявника на перегляд справи та апеляційне оскарження судового рішення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 93).

В судове засідання апеляційного суду представник Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в м. Одесі не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 89).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії або бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (том № 1, а.с. 133-142).

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 зазначає, що його вимога, щодо визнання рішення державного виконавця в частині постановлення в розрахунках заборгованості по аліментах від 12.04.2017 року незаконним та неправомірним та скасувати його, яка була заявлена у доповненні до скарги від 10 жовтня 2017 року, не була розглянута судом. Виходячи з цього він просить суд ухвалити додаткове рішення з цього приводу. А також задовольнити його вимоги та визнати рішення державного виконавця від 15.02.2017 року та від 12.04.2017 року незаконними та такими, що ґрунтуються на неправдивих підставах.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки вказана норма Цивільного процесуального кодексу України передбачає ухвалення додаткового рішення суду, то вона не стосується постановлених судом ухвал.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що не погоджуючись із рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року, заявник звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення, оскільки стосовно головної позовної заяви позивача (1 «б»), що мав ключове значення для результатів провадження по справі, суд не дав жодних оцінок аргументам заявника, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що вказана вимога була заявлена заявником в доповненні до короткого доповнення скарги від 22.09.2017 року з уточненням вимог скарги (том № 1, а.с. 115-121), в якій вказано, що рішення ухвалено не судом, а державним виконавцем з привласненням функцій суду.

Державний виконавець здійснює свої повноваження керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими Законами.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що суд першої інстанції незаконно вказав, що ухвала Дружківського міського суду від 11 жовтня 2017 року не є судовим рішенням по справі, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції такого висновку не робив, а вказав, що вказана норма ЦПК України передбачає ухвалення додаткового рішення суду, то вона не стосується постановлених судом ухвал.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що справа розглянута без повідомлення заявника про дату розгляду справи, є безпідставними, оскільки частиною 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Судді:

Повний текст постанови складений 05 липня 2018 року

Суддя О.Д.Канурна