Справа № 795/1237/18 Провадження № 22ск/795/9/2018 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Онищенко О.І.
У Х В А Л А
06 липня 2018 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Онищенко О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 10 липня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.07.2013 року,

встановив :

Не погоджуючись із рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 10 липня 2014 року, ОСОБА_1 27 червня 2018 року звернувся до суду із заявою про його скасування.

Одночасно заявником подано заяву про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, в якій він посилається на поважність причин його пропуску, оскільки під час розгляду справи третейським судом та під час спливу строку на оскарження рішення третейського суду він перебував у лавах Національної гвардії України, брав участь у Антитерористичній операції, отримував медалі, відзнаки та тяжкі поранення.

Статтею 389-1 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення третейським судом) було передбачено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом. Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З 15 грудня 2017 року набув чинності ЦПК України в новій редакції, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.454 якого сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно ч. 5 ст.454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, витребуваної Апеляційним судом, рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» прийнято 10 липня 2014 року. Заяву про його скасування подано 27 червня 2018 року, тобто понад встановлені строки.

В силу положень ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положення ст.454 ЦПК України, які визначають строк звернення до суду з заявою про оскарження рішення третейського суду, не містять заборони щодо поновлення такого строку, тому строк звернення із заявою про скасування рішення третейського суду, як процесуальний строк, щодо якого не встановлено обмежень щодо його поновлення, підлягає поновленню в загальному порядку, який визначений положеннями ст.127 ЦПК України.

Також норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантоване право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Мельник проти України» (2006 року) Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, с. 1867, параграф 37). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255, параграф 45). Суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист.

З матеріалів третейської справи вбачається, що копію рішення третейського суду ОСОБА_1 не отримував, оскільки кореспонденція повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №227 від 03.11.2016 року (а.с.34, 35, 37), ОСОБА_1 з серпня 2014 року по 03 листопада 2016 року перебував на військовій службі у лавах Національної гвардії України, приймав участь у Антитерористичній операції.

Виходячи з принципу доступу до правосуддя та положень ст.127 ЦПК України, суд приходить до висновку про доцільність поновлення строку подання заяви про скасування рішення третейського суду ОСОБА_1 .

Проте, провадження у даній справі не може бути відкрите з таких підстав.

Статтею 455 ЦПК України встановлено вимоги до форми і змісту заяви про скасування рішення третейського суду. Зокрема, згідно п. 2 ч.4 зазначеної статті до вказаної заяви додається оригінал третейської або арбітражної угоди, або належним чином завірена її копія.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Заявником до заяви про скасування рішення третейського суду додано публічну пропозицію ПАТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, з якої не вбачається, що вона є угодою, укладеною саме між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 про передачу спору на вирішення третейським судом. Крім того, вона не завірена належним чином.

Так, відповідно до ч. 4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначено п. 5.27 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. №55 "ДСТУ 4163-2003".

Засвідчення особистим підписом учасника справи або його представника у розумінні вимог ст. 95 ЦПК України, є посвідченням відповідності копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, а не є належним чином завіреною копією у розумінні вимог ст.455 ЦПК України.

Надана суду копія публічної пропозиції, завірена підписом адвоката, не є наданням належним чином завіреної копії, оскільки законом передбачено інший порядок посвідчення документів.

Керуючись ст.454, ч.5 ст.455 ЦПК України,

ухвалив :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 10 липня 2014 року.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 10 липня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.07.2013 року - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати оригінал або належним чином завірену копію третейської угоди.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали заяву буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення і оскарженню не підлягає.

СуддяО. І. Онищенко