Ухвала

09 липня 2018 року

м. Київ

справа № 328/714/17-ц

провадження № 61-2932св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України,
відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника військового прокурора Львівського гарнізону на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України (далі прокурор) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі ХУПС імені Івана Кожедуба), про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 28 травня 2014 року курсант інженерно-авіаційного факультету ХУПС імені Івана Кожедуба Кут С. В. під час проведення практичних занять у польових умовах порушив правила поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілому курсанту ОСОБА_2 . Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 414 частини другої КК України. За результатами службового розслідування по факту смерті курсанта ОСОБА_2 , проведеного комісією ХУПС імені Івана Кожедуба, встановлено, що курсант ОСОБА_2 загинув під час виконання обов`язків військової служби, що стало підставою для виплати рідним загиблого грошового відшкодування.

На виконання вимог статей 16, 16-1, 16-2, 16-3, 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» батькам загиблого ОСОБА_2 . Львівським обласним військовим комісаріатом призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 609 000,00 грн згідно з платіжними дорученнями від 05 грудня 2014 року № 2190 та № 2191.

Посилаючись на вказані обставини, прокурор просив на підставі статей 1166, 1191 ЦК України і пункту 7 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року, стягнути з відповідача в порядку регресу завдану державі майнову шкоду у розмірі 609 000,00 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 05 липня 2017 року позов прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України майнову шкоду, яка спричинена вчиненням злочину у кримінальному провадженні від 18 червня 2014 року № 0000092, у сумі 609 000,00 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що одноразова допомога, яка виплачена державою батькам загиблого курсанта, є майновою шкодою, що завдана Міністерству оборони, а тому в порядку регресу на підставі статті 1191 ЦК України підлягає стягненню з відповідача, з вини якого стався нещасний випадок.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 05 липня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що одноразова грошова допомога, що виплачена сім`ї загиблого солдата, є гарантією правового і соціального захисту військовослужбовця, а не прямою дійсною шкодою, визначення якої міститься у пункті 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, ця виплата не відноситься до витрат, спричинених вчиненням злочину, у порядку, передбаченому пунктом 7 вказаного Положення, а тому не підлягає відшкодуванню.

У листопаді 2017 року прокурор подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління покладається обов`язок держави відшкодувати шкоду, яку заподіяно внаслідок незаконних дій та бездіяльності військовослужбовців при здійсненні ними своїх повноважень, а отже цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, а саме до ОСОБА_1

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою заступника військового прокурора Львівського гарнізону на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик