Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/458/18
провадження: 2/614/176/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2018р.

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/458/18

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних

за участю учасників справи:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

30.05.2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.06.2018 р.), в якому вказав, що рішенням Борівського районного суду від 16 березня2015 р., справа №614/125/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 25000 грн., 1077 грн. 50 коп. три відсотка річних, 260 грн. 77 коп. судового збору.

30.07.2015 р. позивач звернувся до Борівського районного суду з позовною заявою про стягнення індексу інфляції, рішенням від 25.08.2015 р. по справі №614/803/15-ц вказана позовна заява була задоволена, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14850 грн. 00 коп. індексу інфляції по червень 2015 р.

На сьогоднішній день борг за рішенням суду не погашений, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Індекс інфляції складає:

2015 рік - липень 99,0%х25000=-250

серпень 99,2%х25000=-200

вересень 102,3%х25000=575

жовтень 98,7%х25000=-325

листопад 102%х25000=500

грудень 100,7%х25000=175

2016 рік - січень 100,9%х25000=225

лютий 99,6%х25000=-100

березень 101%х25000=250

квітень 103,5%х25000=875

травень 100,1%х25000=25

червень 99,8%х25000=-50

липень 99,9%х25000=-25

серпень 99,7%х25000=-75

вересень 101,8%х25000=450

жовтень 102,8%х25000=700

листопад 101,8%х25000=450

грудень 100,9%х25000=225

2017 рік - січень 101,1%х25000=275

лютий 101%х25000=250

березень 101,8%х25000=450

квітень 100,9%х25000=225

травень 101,3%х25000=325

червень 101,6%х25000=400

липень 100,2%х25000=50

серпень 99,9%х25000=-25

вересень 102%х25000=500

жовтень 101%х25000=250

листопад 100,9%х25000=225

грудень 101,0%х25000=250

2018 рік - січень 101,5%х25000=375

лютий 100,9%х25000=225

березень 101,1%х25000=275

квітень 100,8%х25000=200

Індекс інфляції за цей період складає 7 675 грн. 00 коп.

Сума боргу, за рішенням суду від 16.03.2015 р., стягнута за період 525 днів, оскільки термін прострочення зобов'язання з моменту постановлення рішення складає 1583 дні (1583-525=1058 днів), таким чином, (25000х3%х1058):365=2173,98 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за вказаний період складає 6 876 грн. 03 коп.

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 31.05.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

20.06.2018 р. позивачем подано до суду уточнення до позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.06.2018 р. розгляд справи відкладено.

Станом на 31.07.2018 р. від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем його реєстрації.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

З дослідженої довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській обл. встановлено, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/614/51/15, виданого 08.07.2015 р. Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 25000,00 грн., станом на 03.04.2018 р. заборгованість не сплачено (а.с.5).

Згідно копії розписки від 05.09.2012 р., ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 25 000 грн., які зобов'язується повернути до 1 вересня 2013 р. (а.с.24).

Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 16.03.2018 р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 25 000 грн. та проценти по договору позики в сумі 1077 грн. 50 коп. (а.с.28-29).

Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 25.08.2015 р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індекс інфляції за прострочення виконання боргового зобов'язання в сумі 14850 грн. 00 коп. (а.с.27).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Суд керується положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за надані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені речовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 01.10.2014 р. по справі №6-113цс14, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 р. в справі Дубенко проти України).

Ця позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України, викладеною в постанові від 29.05.2013 р. у справі №6-39цс/13.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Судом встановлено, що право позивача порушено та підлягає захисту.

У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Аналогічні положення містять й правові позиції Верховного Суду України від 2 вересня 2015 р., висловлені в постанові №6-369цс15.

Також суд звертає увагу на те, що розрахунки суми трьох відсотків річних та пені, зроблені позивачем, вірні та відповідають вимогам законодавства, але при підрахуванні індексу інфляції від простроченої суми, позивачем зроблено арифметичну помилку, оскільки при підрахуванні загальної суми ним помилково визначений розмір 7875 грн. 00 коп., при дійсному - 7675 грн. 00 коп.

При цьому сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховувалася, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекс інфляції розраховується в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період простроченого платежу.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку щодо наявності простроченого зобов'язання відповідача перед позивачем із виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики та визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості, що утворилась станом на травень 2018 р. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми заборгованості, та пені, так як заявлені вимоги не суперечать вимогам закону та не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 грн., які відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 247, 263-265, 268, 280-282, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.526,549,612,625,631,1046,1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 7675 грн. 00 коп. індексу інфляції.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 2173 грн. 98 коп. три відсотка річних.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 6876 грн. 03 коп. пені.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.