Справа № 627/704/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Клубна №14 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 листопада 2001 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Клубна №14 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області.

За життя 13 жовтня 1990 року ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого він все своє майно заповів позивачу.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, оскільки він являється спадкоємцем за заповітом.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Краснокутської нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а тому прийняти спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості.

Позивач має намір успадкувати належне йому майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та просить: поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою та визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Клубна №14, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області.

В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями згідно запису в по господарській книзі №3 Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області числиться за ОСОБА_2, про що свідчить довідка виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 30 травня 2018 року №02-30/581.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №309285, виданого виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_2 помер 01 листопада 2001 року.

Позивач після смерті ОСОБА_2 з приводу оформлення спадщини на житловий будинок звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2018 №622/02-31.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої

обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також

державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським

організаціям.

В Пархомівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 13 жовтня 1990 року, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 повністю, тобто позивачеві по справі.

На день смерті заповідача заповіт не відмінявсь та не скасовувався, про що свідчить відмітка в заповіті.

Також, як вбачається із матеріалів справи на житловий будинок за зверненням позивача ОСОБА_1 Іванович КП «Краснокутське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою, село Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Клубна №14, про те на зазначений обєкт право власності не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Краснокутське БТІ» №413 від 19.06.2018 року, тобто на вказане домоволодіння з господарськими будівлями в селі Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Клубна №14, відсутній правовстановлюючий документ.

Матеріали цивільної справи містять постанову державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори від 07.06.2018 року № 622/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який належав спадкодавцю.

Даний факт перешкоджає позивачу звернутись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини.

Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється.

Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право ОСОБА_1 на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ОСОБА_3 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_2.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом Українивід 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача - ОСОБА_2, має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Клубній №14 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області в порядку спадкування за заповітом.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 524,534 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Позов ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Клубна №14, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області після смерті ОСОБА_2, померлого 01 листопада 2001 року, в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1).

Пархомівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Євгена Лисенка №1, с. Пархомівка, Краснокутський район, Харківська область, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА