Справа № 466/7384/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/7516/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

З метою забезпечення позову ОСОБА_4 звернулась із заявою, в якій просила накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження майнового комплексу по вул. Ягідній, 4 у смт. Брюховичі та майнового комплексу по вул. Ряснянській, 19 у смт. Брюховичі

Оскаржуваною ухвалою суду заяву задоволено, з метою забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження майнового комплексу по вул. Ягідній, 4 у смт. Брюховичі та майнового комплексу по вул. Ряснянській, 19 у смт. Брюховичі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення (ухвалити постанову), яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначає, що розгляд даного спору та вжиття заходів забезпечення позову порушило його права та інтереси, як кредитора та іпотекодержателя спірного нерухомого майна, поділ якого між сторонами справи є предметом спору. Оскільки, спір між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про поділ нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці із встановленими обтяженнями до виконання ОСОБА_5 основного зобов'язання, є удаваним та поданим з метою ухилення від виконання своїх зобов'язань перед апелянтом. Крім цього, просить суд апеляційної інстанції врахувати те, що сторони спору не повідомили суд першої інстанції про перебування в іпотеці спірного нерухомого майна, поділ якого є предметом спору, наявність обтяжень щодо нерухомого майна, а також наявність прав у третіх осіб на майно, про поділ якого заявлено позов.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Забезпечення позову це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України 2004 року, чинного на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України 2004 року, що був чинним на момент постановлення оскаржуваної ухвали, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз»яснень п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, і з метою забезпечення даного позову ОСОБА_4 звернулась із заявою, в якій просила накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження майнового комплексу по вул. Ягідній, 4 у смт. Брюховичі та майнового комплексу по вул. Ряснянській, 19 у смт. Брюховичі.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_4 зазначила, що існує ризик вчинення відповідачем дій, а саме, відчуження спірного майна, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_5, що унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з»ясувавши обставини справи, вважав заяву про забезпечення позову підставною та такою, що підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, захолодів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що відповідач, ОСОБА_5, який є її чоловіком, може відчужити спірні приміщення, що знаходяться в смт. Брюховичі по вул. Ягідній, 4 та Ряснянська, 19.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, суд не врахував, що відповідно до ч.1 ст. 65 СК України дружина , чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Тобто, відчуження ОСОБА_5 спірного нерухомого майна, якими є майновий комплекс по вул. Ягідній, 4 у смт. Брюховичі та майновий комплекс по вул. Ряснянській, 19 у смт. Брюховичі, може відбутися тільки за згодою другого з подружжя, його дружини ОСОБА_4, яка є позивачем у даній справі.

На думку колегії суддів, за таких обставин, коли відчуження відповідачем спірного нерухомого майна може відбутися лише за згодою позивача, немає необхідності у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки таке майно не може бути відчужене без згоди позивача, згода якого є обов»язковою при відчуженні об»єктів нерухомого майна.

Що стосується адміністративно побутових приміщень загальною площею 158.1 кв.м, що знаходиться в смт. Брюховичі, вул. Ряснянська, 19, то таке придбане ОСОБА_5 05.07.2001 року на аукціоні, тобто, таке придбане до укладення шлюбу зі ОСОБА_4

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд не з»ясував, чи наявні обтяження третіх осіб щодо цього нерухомого майна та чи перебуває це нерухоме майно в іпотеці, а відтак не з»ясував питання про те, чи вжиття судом заходів забезпечення позову позбавить можливості іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, чи накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, не порушить законні права та інтереси третіх осіб.

На думку колегії суддів постановленням оскаржуваної ухвали порушуються права та законні інтереси ОСОБА_2, як іпотекодержателя нерухомого майна, щодо якого вживались заходи забезпечення позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ні в позовній заяві, ні в оскаржуваній ухвалі суду не зазначено обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, як і не надано суду доказів, які б свідчили про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, яке не може бути відчужене відповідачем без письмової згоди позивача.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги зазначені ОСОБА_4 у заяві про вжиття заходів забезпечення позову підстави необхідності вжиття заходів забезпечення позову, якими є побоювання позивачки щодо відчуження відповідачем спірного майна, а також зважаючи на те, що спірне нерухоме майно може бути відчужене лише за письмовою згодою позивачки, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заяви ОСОБА_4 та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.07.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_6