Справа № 439/982/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-з/783/149/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
27 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої судді - Копняк С.М.
суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря - Юзефович Ю.І.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Бродиводоканал" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час перебування у вимушеному прогулі, -
в с т а н о в и л а :
13 липня 2018 року від адвоката ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення. Покликаючись на приписи п. 3 ч. 1 ст. 270, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, ч. 6 ст. 137 ЦПК України просить ухвалити додаткове рішення у справі № 439/982/16 ц та вирішити у ньому питання щодо стягнення з КП «Бродиводоканал» судових витрат понесених ОСОБА_3 в ході розгляду цивільної справи № 439/982/16 ц.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).
Враховуючи наявні у матеріалах справи докази про понесені сторонами у справі судові витрати, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про постановлення додаткового судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 56 ЦПК України, в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV діючого на момент ухвалення оскаржуваного рішення, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. За приписами ст. 60 ЦПК України в редакції 2017 року представником у суді може бути адвокат.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 ЦПК України (яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції). На час розгляду справи апеляційним судом право на правничу допомогу передбачено ст. 15 ЦПК України. За змістом ст. ст. 79, 84 ЦПК України (в редакції, діючій на час розгляду справи судом першої інстанції), та ст.133, 137 ЦПК України (в редакції, діючій на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Як передбачено ст. ст. 15, 60, 62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, суд зобовязаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою.
Суд не зобовязаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
З метою отримання правової допомоги відповідачами було укладено договір про надання правової допомоги № 1/07/2016 від 26 липня 2016 року з Адвокатським обєднанням «Пилипенко і Партнери» (т. 1 а.с. 7).
Питання судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій до липня 2018 року вирішено колегією суддів у постанові від 09 липня 2018 року.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
09 липня 2018 року до судових дебатів представником апелянта було повідомлено Апеляційний суд Львівської області, що після ухвалення судом рішення буде додатково подано докази оплати наданої правничої допомоги.
13 липня 2018 року до Апеляційного суду Львівської області надійшла заява представника апелянта про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, до якої додано докази. На підтвердження розрахунку за надання правничої допомоги та понесених позивачем ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, адвокатом ОСОБА_2 до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено: копію ОСОБА_4 виконаних робіт від 12 липня 2018 року, платіжні доручення від 25 червня 2018 року на суму 1400 грн. 00 коп., від 06 липня 2018 року на суму 1400 грн. 00 коп., від 09 липня 2018 року на суму 3000 грн. 00 коп. - всього 5800 грн. 00 коп.
Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення 5 800, 00 гривень за правничу допомогу на користь ОСОБА_3 є обґрунтованим, враховуючи складність справи, кваліфікацію адвоката, час затрачений в судових засіданнях, підготовку апеляційної скарги, касаційної скарги, участь адвоката в судових засіданнях в Апеляційному суді Львівської області. Такий розмір винагороди є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
А відтак, заява про ухвалення додаткового рішення є підставною і підлягає до задоволення.
У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 27 липня 2018 року.
Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Заяву адвоката ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.
Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Бродиводоканал" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час перебування у вимушеному прогулі.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 27 липня 2018 року.
Головуюча Копняк С.М.
Судді: Бойко С.М.