Справа № 379/492/18 Головуючий у І інстанції Зінкін В. І.
Провадження № 22-ц/780/2625/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 58 05.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу судді Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення засідання зборів орендодавців підприємства ТОВ «Тікич М», власників майнових паїв реорганізованого КСП ім.Боженка від 28 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Таращанського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення засідання зборів орендодавців підприємства ТОВ «Тікич М», власників майнових паїв реорганізованого КСП ім.Боженка від 28 серпня 2015 року.

20 квітня 2018 року до суду представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна - нежитлової будівлі А-2, загальною площею 246,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заяву представник позивача мотивував тим, що вищевказаний об'єкт нерухомості належав на праві колективної власності КСП ім.Боженка, а позивач ОСОБА_2 є власником майнового паю даного підприємства на суму 2343 грн. Разом з тим, вищевказана нежитлова будівля була незаконно відчужена громадянці ОСОБА_6, яка наразі здійснює пошук покупців для продажу зазначеної будівлі, тому невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в подальшому.

Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити по справі нове рішення про забезпечення позовних вимог ОСОБА_2

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги представника позивача заперечили та просили ухвалу залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених в ній підстав.

Представник відповідачів проти задоволення апеляційної скарги в апеляційному суді заперечив та просив ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову залишити без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без задоволення, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та неспівмірності, і апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, предметом позовних вимог ОСОБА_2 є визнання недійсним рішення засідання зборів орендодавців підприємства ТОВ «Тікич М» власників майнових паїв реорганізованого КСП ім.Боженка від 28 серпня 2015 року, тому забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом заборони відчуження нерухомого майна - нежитлової будівлі А-2, загальною площею 246,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_6, не відповідатиме позовним вимогам ОСОБА_2, оскільки в правовстановлюючих документах ОСОБА_6 в якості підстави виникнення в неї права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна оспорюване позивачем рішення власників майнових паїв реорганізованого КСП ім.Боженка від 28 серпня 2015 року не зазначено (а.с.12), в зв'язку з чим обґрунтованим є висновок суду про те, що забезпечення позову, про яке просить позивач, буде непропорційним відносно позовних вимог заходом.

Доводи апеляційної скарги про те, що вищевказаний об'єкт нерухомого майна був об'єктом спільної часткової власності позивача та інших власників майнових паїв реорганізованого КСП ім.Боженка, законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки на підтвердження цих доводів апелянтом суду не надано жодних доказів.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційна скарга позивача не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги представника позивача ОСОБА_3 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: