Справа № 188/127/18
Провадження № 2/188/162/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Місюри К.В.,

при секретарі Хандрига Л.І.,

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, зменшення заборгованості по сплаті аліментів, звільнення від сплати аліментів на дружину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, встановлених рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровької області по справі № 186/1465/15-ц від 19.10.2015 року, починаючи з 05 лютого 2018 року. Змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по справі № 186/1465/15-ц від 19.10.2015 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно. Зменшити заборгованість по виплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання, на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по справі № 186/1465/15-ц від 19.10.2015 року з розміру визначеного станом на 15 грудня 2017 року згідно довідки розрахунку № 10924, до розміру 5555,125 грн. Зменшити заборгованість по виплаті аліментів, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по справі № 186/1465/15-ц від 19.10.2015 року з розміру визначеного станом на 15 грудня 2017 року згідно довідки розрахунку № 10924, до розміру 4020,125 грн.

Позивач зазначає, що 07.11.2016 року він розірвав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по справі № 186/1465/15-ц від 19.10.2015 року з нього було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 вересня 2015 року, а також на утримання його колишньої дружини в розмірі 1/4 частини всіх його доходів до досягнення сином трирічного віку.

На момент розгляду вищевказаної справи та винесення по ній рішення він мав постійну роботу та заробіток, достатній для виплат аліментів.

Однак, 24.07.2017 року його трудові відносини з роботодавцем припинилися, і він став безробітним.

Таким чином з липня 2017 року його матеріальний стан погіршився, в звязку з чим він не має можливості сплачувати аліменти в порядку та розмірах, встановлених рішенням суду.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснюючи це тим, що у відповідача погіршився матеріальний стан і він не взмозі сплачувати заборгованість та аліменти.

Відповідач в судовому засіданні частково визнає позовні вимоги, а саме в частині зменшення заборгованості на ту суму, що вона дійсно отримала на її користь, а саме у сумі 690 грн. на її утримання та на утримання дитини у сумі 2200 грн. В іншій частині просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вважає, що позивач спеціально безпідставно звільнився з роботи, для того щоб не надавати матеріальної допомоги. Також в своїх поясненнях зазначає, що позивач їздив до Польщі для підробітку, але повернувшись повідомив, що нічого там не заробив, ці твердження позивача відповідач вважає неправдивими. Між тим вважає, що у позивача було достатньо часу для того, щоб влаштуватись на роботу, але він цього не робить так як вважає не потрібним сплачувати аліменти та заборгованість по ним в зв'язку з неприязними стосунками, що стались між ними.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 тієї ж статті зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров,я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.10.2015р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини (доходу) до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку. (а.с. 14-15).

Представник позивач зазначає, що на сьогоднішній день позивач є безробітнім, не має ніякого заробітку, перебуває на утриманні у свого дідуся пенсіонера. За таких умов не має можливості надавати відповідачу матеріальну допомогу.

Відповідно до довідки - розрахунку від 19.10.2015 року встановлено, що станом на 01.12.2017 року у позивача заборгованість по сплаті аліментів на утримання відповідача складає 11 800,25 грн. (а.с.19).

Відповідно до довідки - розрахунку від 19.10.2015 року встановлено, що станом на 01.12.2017 року у позивача заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5 складає 10240,25 грн. (а.с.18).

Як встановлено в судовому засіданні 24.07.2017 року позивач звільнився за власним бажанням в зв'язку зі зміною місця проживання ст. 38 КЗпП. Між тим, як зазначив в судовому засіданні позивач він не змінював своє місце проживання, а звільнення передувало неприязні відносини, які склалися з керівництвом. (а.с.16-17). Ці обставини підтвердила і відповідач в судовому засіданні.

Також позивач особисто підтвердив ті обставини, що з часу звільнення він до центру зайнятості не звертався, будь-якими захворюваннями, які б перешкоджали йому працевлаштуватися не страждає.

Будь-яким чином пояснити причину свого не працевлаштування не зміг. Пояснив також, що дійсно між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, він не хоче сплачувати аліменти на її утримання, так як вона не дозволяє йому спілкуватися з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується сторонами у справі, що позивачем на користь відповідача на її утримання було сплачено додатково у сумі 690 грн., що не внесено державним виконавцем до довідки розрахунку, також на утримання сина було сплачено 2200 грн., що також не внесено в довідку розрахунок. В цій частині відповідач не заперечує про зменшення заборгованості.

У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вказані принципи закладені в основу Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.91р.

Так, в частині 1 ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Конвенції про права дитини держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини).

З урахуванням викладеного та загальноприйнятих норм у суспільстві, дитина в жодному випадку не повинна бути позбавлена ані батьківської любові, піклування, ані належного матеріального забезпечення, необхідного для її повноцінного життя та розвитку (за наявності живих та працездатних батьків).

До того ж слід зазначити, що відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника, та збитків, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника.

Тією ж статтею визначено, що загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Як зазначалося вище, згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Представник позивача в обґрунтування позову посилається на те, що в позивача змінився його матеріальний стан, і в зв'язку з цим суд може його звільнити від обов'язку сплачувати аліменти та є підставою для їх зменшення, суд ставиться до такого обгрунтування критично, так як позивач не працює більше восьми місяців, за цей час жодного разу не звертався до центру зайнятості, для встановлення йому виплат та подальшого влаштування на роботу, хронічних захворювань він не має, з чого вбачається що позивач умисно ухиляється від сплати аліментів та заборгованості по ним, але ж це, в свою чергу не звільняє позивача від обовязку утримувати свого сина та виплачувати аліменти на колишню дружину в звязку з її непрацездатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зменшити заборгованість по виплаті аліментів з ОСОБА_1 на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.10.2015 року на користь ОСОБА_3 на її утримання на час догляду за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначену станом на 15.12.2017 року, до розміру 11 110 (одинадцять тисяч сто десять) грн. 25 коп.

Зменшити заборгованість по виплаті аліментів з ОСОБА_1 на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.10.2015 року на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним повноліття, визначену станом на 15.12.2017 року, до розміру 8 040 (вісім тисяч сорок) грн. 25 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6