У х в а л а

5 липня 2018 року

м. Київ

справа № 547/1072/17-ц

провадження № 61-37789 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на постанову апеляційного суду Полтавської області

від 2 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго»

(далі - ПАТ«Полтаваобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 40 461 грн 96 коп, завданої порушенням Правил користування електроенергією.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області

від 9 лютого 2018 року у складі судді Харченка В. Ф. позов ПАТ«Полтаваобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» 40 461 грн 96коп майнової шкоди, завданої порушенням Правил користування електроенергією.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 2 травня 2018 року у складі колегії суддів: Обідіної О. І., Карпушина Г. Л., Прядкіної О. В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 9 лютого 2018 року змінено в частині стягнутих з ОСОБА_1 на користь ПАТ &q?ь ;Полтаваобленерго&q?ле; збитків з 40 461 грн 96 коп. до 17 716 грн 94 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ &qu C;Полтаваобленерго&qu;П;, в якій, просить постанову апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 40 461 грн 96 коп., яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ &quy:;Полтаваобленерго&quПА; подалокасаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої

статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на постанову апеляційного суду Полтавської області від 2 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. І. Гулько