АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/473/17Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/559/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участю секретаря - Сидорко О.Д.

та сторін - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/473/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3, на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року, ухваленого суддею Лисюк І.О., повний текст якого складено 15 травня 2017 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Остапковецька сільська рада Городоцького району Хмельницької області, Друга Хмельницька державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем,-

ВСТАНОВИЛА:

23.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року в АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви вказав, що останніх півроку перед смертю своєї матері - ОСОБА_5, з березня по серпень 2005 року, він постійно проживав разом з нею в с. Остапківці Городоцького району, здійснював догляд за мамою до самої її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також своїм коштом оплив витрати, пов'язані з організацією похорону. Зазначені факти підтверджується довідкою Остапковецької сільської ради від 28 серпня 2005 року № 121 та встановлені Городоцьким районним судом у справі № 672/371/16-ц на підставі показів свідків у даній справі.

14.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуску строку, на прийняття спадщини, а також зазначено, що він на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року ухвалено:

"Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Остапковецька сільська рада Городоцького району Хмельницької області, Друга Хмельницька державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини 04 серпня 2005 року разом із спадкодавцем ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1. "

Не погодившись із даним рішенням ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що до участі у справі не був залучений ОСОБА_2, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 і дане рішення впливає на його права .Вважає, що судом першої інстанції безпідставно в порядку окремого провадження розглянуто справу, в якій наявний спір про право.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився хоч належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання.

У відповідності до вимог статтей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу заперечив рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягала розгляду в порядку окремого провадження і доведеності факту постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем - ОСОБА_5

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.

Згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України (в редакції яка діяла на момент розгляду справи судом першої інстанції) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем йому необхідне для оформлення права на нерухоме спадкове майно (а.с. 2-3). Зазначав, що спадкове майно після смерті матері знаходиться в даний час у власності брата ОСОБА_2

Отже встановлення факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.08.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с.10).

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25.10.2016 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме що остання доводиться ОСОБА_1 матір'ю. Рішення набрало законної сили 07.03.2016 року (а.с.7).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки ним не подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України. Та на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно не проживав разом із спадкодавцем (а.с.6).

Згідно довідки Остапковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області № 121 від 28.08.2005 року ОСОБА_1 дійсно проживав разом з покійною матір'ю ОСОБА_5 і вели спільне господарство (а.с.5).

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 18.10.2016 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.02.2006 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори ОСОБА_2, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 (а.с.8-9).

Вищевказане свідчить про наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо спадкового майна і що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з посиланням представника апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно в порядку окремого провадження розглянуто справу, в якій наявний спір про право.

За положеннями ч. 6 ст. 235 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції), якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначені вимоги процесуального права суд першої інстанції не врахував та помилково вирішив заву про встановлення факту по суті .

Відповідно до ч.1. ст. 377 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи апеляційним судом), судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин ухвалене в справі судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 377 ЦПК України, із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року скасувати, а заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Остапковецька сільська рада Городоцького району Хмельницької області, Друга Хмельницька державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду із відповідним позовом на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строки визначені статтею 390 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 липня 2018 року.

Головуюча Шевчук Г.М.

Судді: Міщій О.Я.

Ткач З.Є.