Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-101/99
Провадження № 6/553/62/2018
У Х В А Л А

Іменем України

11.07.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за заявою начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року до суду надійшла заява начальника Полтавського районного ВДВС НТУЮ у Полтавській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій заявник вказує, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 56068552 з примусового виконання виконавчого листа № 2-101/99, виданого 10.03.1999 Ленінським районним судом м. Полтави про зобов'язання ОСОБА_1 сільської ради надати ОСОБА_2 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області, який надійшов 27.03.2018 року. 03.04.2018 року відбулась оперативна нарада в УДВС ГТУЮ у Полтавській області в присутності заступника начальника ГТУЮ з питань ДВС - начальника УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, заступника начальника управління - начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4, головного спеціаліста відділу організації та контролю за виконанням рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 та стягувача ОСОБА_2, відповідно до якої стягувач зазначив про необхідність здійснення спільного виїзду до ОСОБА_1 сільської ради Полатвського району 10.04.2018 року та необхідність інформування заявника в телефонному режимі. 17.04.2018 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Коломацьке (Куликове), вул. Колективістів, 54, - до ОСОБА_1 сільської ради. Згідно акту державного виконавця встановлено, що рішення суду виконати неможливо, оскільки квартира за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Куликівка, вул. Калініна (вул. ОСОБА_6 гай, 28, кв. 32) відсутня. Зі слів сільського голови ОСОБА_7 квартира, яку необхідно передати стягувачу ОСОБА_2, на балансі сільської ради не числиться, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 29.09.2004 року серія САД № 411708, іншого аналогічного житла на балансі ОСОБА_1 сільської ради немає, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки присуджена ОСОБА_2 квартира по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області відсутня на балансі ОСОБА_1 сільської ради, що унеможливлює виконання рішення суду взагалі, постає необхідність у зверненні до суду про встановлення зміни способу та порядку виконання даного рішення суду.

Просить постановити ухвалу про заміну способу і порядку виконання рішення суду в частині зобов'язання ОСОБА_1 сільської ради надати ОСОБА_2 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області на грошове стягнення у розмірі вартості квартири, яку боржник зобовязаний надати стягувачу, для визначення вартості квартири залучити експерта в межах справи.

В судовому засіданні представник Полтавського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області заяву підтримала, просила задовольнити. Стягувач ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував.

Інші учасники процесу, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились про причини неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, цивільної справи № 2-101/99, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 2-101/99 за позовом ОСОБА_2 до виконкому ОСОБА_1 сільської ради народних депутатів Полтавського району, КСП ім. Благоєва, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання ордерів недійсними, виселення, стягнення заподіяної шкоди.

Рішенням суду від 10.03.1999 року позов ОСОБА_2 задоволено частково - визнано недійсним ордер, виданий виконкомом ОСОБА_1 сільської ради народних депутатів Полтавського району та області від 18.08.1995 року № 30 на ім'я ОСОБА_8 на жиле приміщення по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, виселено ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з вказаної квартири, зобовязано КСП імені Благоєва надати їм інше житлове приміщення площею 53 кв.м, а ОСОБА_2 - квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Полтавського обласного суду від 08.04.1999 року в задоволенні касаційних скарг ОСОБА_2, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відмовлено, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року залишено без змін.

Постановою президії Полтавського обласного суду від 04.02.2000 року частково задоволений протест заступника Генерального прокурора України, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року та ухвалу судової колегії Полтавського обласного суду від 08.04.1999 року змінено в частині надання жилого приміщення сім'ї ОСОБА_8, виклавши в цій частині в наступній редакції: "Зобовязати КСП ім. Благоєва Полтавського району надати ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 інше житлове приміщення, яке за розміром не менше за те, яке вони займали до вселення в спірну квартиру".

Вказане судове рішення було звернуто до виконання.

На примусовому виконанні у ВДВС Полтавського РУЮ та згодом в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-101 від 27 вересня 2000 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про зобовязання КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_2 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка, Полтавського району, Полтавської області.

Постановою державного виконавця від 24.12.2002 року замінено боржника у виконавчому провадженні КСП ім. Благоєва на ОСОБА_1 сільську раду, на баланс якої передано обєкти соціального побуту, які перебували на балансі КСП ім. Благоєва, в тому числі житловий фонд.

Виконавче провадження неодноразово закінчувалось або виконавчий документ повертався стягувачу, та згодом виконавче провадження знову відкривалось.

Під час здійснення виконавчого провадження державні виконавці ВДВС Полтавського РУЮ та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ неодноразово зверталися до Ленінського районного суду м. Полтави з поданнями про встановлення порядку виконання судового рішення, зміну способу і порядку виконання судового рішення у звязку неможливістю його виконання в частині виселення ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з квартири по вул. Калініна в с. Куликівка, Полтавського району Полтавської області, зобовязання КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_2 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області та зобовязання надати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 інше житлове приміщення, через відсутність вільного житла на території ОСОБА_1 сільської ради. В задоволенні подань державних виконавців суд відмовляв з різних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.08.2015 року позивачу ОСОБА_2 розяснено рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року щодо порядку його виконання зобовязано КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 будь-яке житлове приміщення із наявного житлового фонду у відповідності до ст.ст. 47, 48 ЖК України, але не менше за те, яке вони займали до вселення в спірну квартиру; зобовязано КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_2 квартиру по вул. Калініна (ОСОБА_6 гай, 28) в с. Куликівка Полтавського району та області, яку займають ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11

Постановами державних виконавців Полтавського районного ВДВС виконавчий лист № 2-101/99, виданий 14.02.2008 року, про зобовязання ОСОБА_1 сільської ради надати ОСОБА_2 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області, неодноразово повертався стягувачу ОСОБА_2 у звязку з тим, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або аналогічне майно, яке можливо надати в рахунок виконання рішення суду.

27.03.2018 року до Полтавського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області вчергове надійшов виконавчий лист № 2-101/99, виданий 14.02.2008 року, в цей же день постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з його примусового виконання ВП № 56068552.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції від 27.03.2018 року відкрито виконавче провадження № 56068552 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року (виконавчий лист № 2-101/99, виданий 14.02.2008 року), яке в даний час не завершене.

Відповідно до акту державного виконавця від 17.04.2018 року ним здійснено вихід до місця розташування боржника ОСОБА_1 сільської ради Полтавського р-ну та обл., з метою перевірки виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави, було встановлено, що рішення суду виконати неможливо, оскільки квартира за адресою: Полтавський р-н, с. Куликове, вул. Калініна відсутня. Сільський голова ОСОБА_7 повідомив, що квартира, яку потрібно надати ОСОБА_2 в рахунок виконання рішення, на балансі сільської ради не числиться, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 29.09.2014 року серії САА № 411708, іншого аналогічного житла на балансі сільської ради немає, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В заяві, яка є предметом розгляду суду по даній справі, заявник просить стягнути з боржника кошти, у розмірі вартості квартири, яку боржник зобовязаний надати стягувачу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений раніше.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з'ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 713/1062/17 від 27.06.2018 року.

При розгляді справи суд враховує підстави, наведені заявником в обґрунтування заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, та вирішує справу в межах його вимог.

Згідно заяви начальника Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10.03.1999 року, яка є предметом розгляду по даній справі, вбачається, що підставою звернення до суду стало те, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або аналогічне майно, яке можливо надати в рахунок виконання рішення суду, що заявник вважає винятковими обставинами, достатніми для застосування положень ст. 435 ЦПК України.

Те, що на балансі ОСОБА_1 сільської ради Полтавського району в даний час відсутнє житлове приміщення, яке може бути виділене у користування заявнику, обґрунтовано доводиться наявними у матеріалах справи документами, в тому числі листом сільського голови ОСОБА_1 сільської ради Полтавського р-ну та обл. № 02-230/71 від 17.04.2018 року, адресованому Полтавському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Згідно змісту рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року, про зміну способу виконання якого ставить питання заявник, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підлягають виселенню з квартири по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, а на боржника, яким в даний час є ОСОБА_1 сільська рада Полтавського району та області, покладено обовязок виділити цю квартиру ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.09.2004 року квартира за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Куликове, вулю. ОСОБА_6 (раніше Калініна), 28, кв. 2 належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних частинах ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виготовленого станом на 17.04.2018 року, вбачається, що на балансі ОСОБА_1 сільської ради житлового фонду немає.

Очевидно, що предметом спору було житлове приміщення, яке перебувало у власності КСП імені Благоєва та згодом перейшло на баланс ОСОБА_1 сільської ради Полтавського району. При цьому, судом не вирішувалося питання про виділення спірного житлового приміщення у власність ОСОБА_2

В п. 40 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05 липня 2012 року, яке набуло статусу остаточного 19 листопада 2012 року, визначено, що навіть якщо заявник і мав захищене законом право вселитися та проживати у квартирі, про яку йдеться, вона не стала його житлом в розумінні ст. 8 Конвенції, у звязку з чим в п. 41 Рішення зазначено про відхилення скарги в цій частині відповідно до п.п. а п. 3 та п. 4 ст. 35 Конвенції.

За наслідками виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року заявник мав отримати житло не у власність, а у найм.

Відповідно до п. 48 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини від 5 липня 2012 року Суд належним чином врахувавши свої висновки у справі зазначає, що найвідповіднішою формою відшкодування буде виконання судового рішення від 10 березня 1999 року, яким було підтверджено право заявника на оренду квартири. Таким чином заявник буде, наскільки це можливо, повернутий у становище, яке мав до порушення ст.6 Конвенції.

Зі змісту запропонованого заявником варіанту зміни способу виконання рішення суду вбачається, що він просить фактично визначити грошове стягнення з боржника ОСОБА_1 сільської ради Полтавського району у розмірі вартості житла, зазначеного в рішенні суду від 10.03.1999 року, яке він повинен був надати стягувачу.

При цьому, з огляду на те, що спосіб виконання судового рішення являє собою послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, тоді як порушене заявником питання про визначення розміру грошового стягнення з боржника коштів потребує повного і всебічного з'ясування обставин справи, підтверджених доказами, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, тобто обґрунтованість таких вимог потребує доказування в порядку позовного провадження.

Відтак, на переконання суду, запропонований заявником начальником Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області варіант заміни способу виконання судового рішення фактично призведе до зміни рішення по суті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника фактично зводяться не до зміни способу і порядку виконання рішення суду, а до зміни способу правового захисту порушених прав стягувача, тоді як на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту прав стягувача, ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в такому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, тобто до вирішення вимог, які не були предметом розгляду суду першої інстанції та потребують доказування в порядку позовного провадження, що є неприпустимим.

Крім того, при вирішенні заяви суд бере до уваги, що відповідно до положень ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання. Відтак, вимога про залучення судом експерта не ґрунтується на чинному законодавстві.

А тому суд приходить до висновку, що заява начальника Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 435 ЦПК України, суд -

У ХВ А Л И В :

В задоволенні заяви начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Апеляційного суду Полтавської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 13.07.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_12