Справа №463/5439/16-ц
Провадження №2/463/250/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді: Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_2 про виселення та стягнення заборгованості (неустойки), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив виселити відповідача ОСОБА_2 із нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул. Некрасова, 64, загальною площею 31,9 кв.м; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3727,72 грн. за договором оренди, а також судові витрати.

Позову мотивує тим, що 28.03.2008 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_2 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-6088-8, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул. Некрасова, 64, загальною площею 31,9 кв.м., із цільовим призначенням приміщень для господарських потреб, на строк з 28.03.2008 року до 27.03.2011 року, який в подальшому було пролонговано до 25.03.2014 року. 03.04.2014 року позивачем на адресу відповідача скеровано повідомлення №2302-вих-1236, згідно якого відповідача було повідомлено про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору, необхідність повернення обєкта оренди та здійснення повного розрахунку по сплаті орендних платежів. Всупереч взятим згідно договору оренди зобовязань та вимогам чинного законодавства, відповідач обовязку щодо своєчасного повернення обєкту оренди не виконав. Крім того, за прострочення по сплаті орендних платежів позивачем порядку п.5.3 договору оренди нарахована неустойка в розмірі 3727,72 грн. за період з 01.03.2016 року по 30.09.2016 року. Так як відповідач заходів щодо погашення виниклої заборгованості (неустойки) не вживає, обєкт оренди не повернув, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у судове засідання не зявились, тому фіксування судового процесу 20.07.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, таку як: передати майно, сплатити кошти тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_2 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-6088-8, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул. Некрасова, 64, загальною площею 31,9 кв.м., із цільовим призначенням приміщень для господарських потреб (а.с.10-13).

Як вбачається із п. 4.1 вказаного договору, термін договору визначений з 28.03.2008 року до 27.03.2011 року, який в подальшому було пролонговано до 25.03.2014 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

03.04.2014 року позивачем на адресу відповідача скеровано повідомлення №2302-вих-1236, згідно якого відповідача було повідомлено про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору, необхідність повернення обєкта оренди та здійснення повного розрахунку по сплаті орендних платежів (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст..785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Пунктом 9.3 укладеного між сторонами Договору передбачено, що обєкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п.9.1 Договору закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання. Відповідно до п.9.4 при передачі обєкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами.

Так як термін дії укладеного 28.03.2008 року між сторонами договору закінчився ще 25.03.2014 року, а відповідач в порушення вимог ст.785 ЦК України, ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», та умов договору свого обовязку щодо повернення обєкту оренди не виконує, що відтак свідчить про умисне ухилення від взятих на себе згідно договору зобовязань.

Згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно п.5.2 Договору орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця.

У випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню в розмірі, передбаченому чинним законодавством (п.5.3 Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, вчасно орендної плати не вніс, у звязку із чим за прострочення по сплаті орендних платежів позивачем порядку п.5.3 договору оренди нарахована неустойка в розмірі 3727,72 грн. за період з 01.03.2016 року по 30.09.2016 року, що стверджується довідкою про заборгованість №4-2302-1506 від 08.11.2016 року (а.с.16). Суд надає віри представленому позивачем розрахунку, оскільки такий відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, а також не спростований стороною відповідача.

Зважаючи на вищенаведене суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 2756,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280-282,354,355 ЦПК України, ст.ст.509, 526,762,785,795 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька, 15, , р/р 2002 в ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014) до ОСОБА_2 (79014, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1) про виселення з обєкта оренди та стягнення заборгованості (неустойки) - задоволити.

Виселити ОСОБА_2 із нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул. Некрасова, 64, загальною площею 31,9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість у сумі 3 727,72 грн. (три тисячі сімсот двадцять сім гривень сімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судові витрати в розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 липня 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.