справа №619/2522/18
провадження №6/619/88/18
У Х В А Л А

13 липня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Калиновської Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Суржкової В.В.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1, звернулась до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим написом №1-171 виданий 17.02.2018 року державним нотаріусом ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Харківського прикордонного загону боргу у розмірі 136031,20 грн.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий напис №1-171 виданий 17.02.2018 держаним нотаріусом ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Харківського прикордонного загону боргу у розмірі 136031,20 грн. Згідно сформованої інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців відомості у реєстрах відсутні. Сформовано запити до ДПІ України про номери рахунків, відкритих у банка та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами підприємцями та щодо фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та запити до УПФУ про те, чи боржник перебуває н обліку як отримувач пенсії. Згідно отриманих відповідей боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банках України не має. Сформовано запит до ОСОБА_4 України у Харківській області чи зареєстровані автотранспортні засоби за боржником. Згідно відповіді ОСОБА_4 України за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Державним виконавцем направлено виклик боржнику на 29.03.2018, однак він до відділу не зявився. 24.05.2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 24.05.2018 року № 13460 повідомлено про те, що за 2017-2018 роки відомостей про перетинання державного кордону боржником ОСОБА_2 в базі даних не виявлено. 16.05.2018 державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, однак провести виконавчі дії виявилось неможливим, так, як нікого не було вдома, про що було складений відповідний акт. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Головний державний виконавець Топоріна Л.О. у судове засідання не зявилася, у поданні просила справу слухати за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтею 6 якого встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Згідно п.19 ч.2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виконавець зобовязаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням положень вищенаведених нормативних актів, право громадянина України на виїзд за межі України може бути обмежене за поданням державного виконавця у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Дослідженням доказів, які надані суду державним виконавцем, встановлено наступне.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу N4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню боржником існуючого боргу.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: державним виконавцем не надано доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов'язання. Так, в наданих матеріалах суду, відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б отримання боржником постанов державного виконавця, надіслана поштова кореспонденція на адресу боржника, повернулась з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", тобто боржнику даний конверт вручено не було, в результаті чого йому не відомо про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, наявними в матеріалах справи не підтверджено і тих обставин, що ОСОБА_2 має намір покинути територію України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржником від виконання судового рішення, а також відомості про обізнаність боржника із наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 Цивільного кодексу України, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

У задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. В. Калиновська