Справа № 196/614/18
№ провадження 2/196/251/2018
20 липня 2018 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Зубій А.В.
секретаря Березко А.В.
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, в якому просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою 01.11.1993 року ОСОБА_5 та визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №2 вул. Шкільна с.Турове Царичанського району Дніпропетровської області.
На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що 10.09.2009 року помер його батько ОСОБА_6, який за життя заповіту не залишив. Після його смерті залишилося троє спадкоємців за законом: його остання жінка ОСОБА_4 та діти - ОСОБА_1, тобто він, та його брат ОСОБА_3.
Після смерті батька він подав заяву про прийняття спадку, а ОСОБА_4 написала відмову. Царичанською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №48780555 №10/2010. Він вважав, що батько ОСОБА_6 був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №2 по вул. Шкільна в с. Турове Царичанського району Дніпропетровської області.
Державним нотаріусом було проведено перевірку наявності спадкового майна і виявилося, що батько лише мав право на цей будинок, як спадкоємець першої черги після смерті 01.11.1993 року матері - ОСОБА_5 згідно ст. 529 ЦК України 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року його батько фактично вступив в управління спадковим майном: він проживав та був зареєстрований в цьому будинку, сплачував комунальні платежі.
В лютому 2018 року для оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса, але йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки його батько не був власником даного будинку; крім того в свідоцтві про народження його батька в графі мати невірно зазначено по батькові "ЗОТІЇВНА", бо вірно "Зотівна". В свідоцтві про смерть ОСОБА_5, виданого 01.11.1993р. було допущено помилку в написанні прізвища бабусі і дати смерті, а тому в органах РАЦС він взяв повторне свідоцтво про смерть, в якому всі помилки були виправлено. ОСОБА_7 виправити помилку, допущену в свідоцтві про народження батька виявилось неможливим, а тому державний нотаріус надала відповідь про неможливість оформлення спадку і необхідність звернення до суду.
Факт родинних відносин з померлою бабусею підтверджує свідоцтвами про народження, довідкою Царичанської селищної ради №1390 від 05.12.2017 року, а також даний факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, зясувавши правову позицію сторін, перевіривши їх доводи, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що працювала з батьком позивача та відповідача в справі і може підтвердити, що їх батько доглядав за своєю матір'ю, яка жила в с.Турове. Їй достовірно відомо, що позивач ОСОБА_1 дійсно є онуком ОСОБА_5, яка померла.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_5, а з її сином - батьком сторін в справі вони росли разом в с.Турове. Їй достовірно відомо, що сторони в даній справі є онуками ОСОБА_5.
Представлені ОСОБА_1 документи суд оцінює як належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують обставини, на які він посилається.
В судовому засіданні, на думку суду, встановлено, що заявник дійсно є рідним онуком померлої 01.11.1993 року ОСОБА_5.
За результатами дослідженого в судовому засіданні у суду не виникає сумнівів в існуванні факту, про встановлення якого просить позивач.
Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є спадкоємцем за законом після померлої 01.11.1993 року бабусі - ОСОБА_5; інший спадкоємець - батько позивача ОСОБА_6 помер 10.09.2009 року; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.
Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218 Цивільного кодексу України.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 258, 259, 263-265, 315 ч.1 п.4 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання відповідачем позову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ